Temperaturiagttagelser i Jotunfjeldene 

 sommeren 1892. 



Af 

 Peter Annæus Øyen. 



Helt siden Saussure i 1788 foretog sine undersøg eiser paa 

 Col du Géant har der ikke været mangel paa forskere, der har 

 havt sin opmærksomhed henvendt paa den indflydelse, som dels 

 den tiltagende høide over havet, dels ophobniiigen af større sn e- 

 og ismasser udøver med hensyn til lufttemperaturen og dennes 

 variation. Det saaledes samlede materiale er dog i forhold til 

 det lange tidsrum ikke særdeles betydelig, og særlig gjælder 

 dette for Skandinaviens vedkommende. Jeg har derfor troet, 

 at de følgende rigtignok faa iagttagelser og de derved vundne 

 resultater ikke turde savne al interesse. 



Idet jeg først skal meddele de gjorte iagttagelser og siden 

 behandle de mere generelle træk, vil jeg forudskikke nogle 

 almindelige bemærkninger. Lufttemperaturen er bestemt ved 

 svingethermometer. Dette er vel den paa reiser hensigtsmæs- 

 sigste maade, endskjønt svingethermometret ikke er det ufeil- 

 barlige instrument, som man i almindelighed er vant til at 

 forestille sig. Det siger sig selv, at man opnaar de nøiagtigste 

 bestemmelser ved overskyet himmel, under rolige veirforhold 

 uden nedbør. Alle disse betingelsers tilstedeværelse hører imid- 

 lertid til sjeldenhederne, og man maa derfor ved bestemmelserne 



