246 Peter Annæus Øyen. 



temperaturer indtræffer. Gjennemgaar man de meddelte iagt- 

 tagelser, saa vil man finde, at temperaturens maximum ligesom 

 ogsaa dens minimum fra tid til anden er meget variabel. Det 

 er endvidere at lægge mærke til, at samtlige iagttagne maximum- 

 temperaturer er positive, medens minimumtemperaturerne' snart 

 er positive snart negative. Af de her meddelte iagttagelser 

 synes rigtignok de positive minimumtemperaturer at være de 

 hyppigste, men de negative er dog ingen sjeldenhed. Inden 

 hræernes firngebeter forhersker derimod negative minimumtempe- 

 raturer, ofte med forholdsvis lave værdier. Jeg skal som 

 eksempel vedføie kun nogle ganske faa temperaturer maalt i 

 Vetlejuvbræens firngebet ved hjælp af et paa sneens overflade 

 nedlagt minimumthermometer: 



Den store betydning, som positiv maximumtemperatur, 

 negativ minimumtemperatur har i geologisk henseende, er det 

 ikke her stedet nærmere at udvikle. 



Tidspunktet for minimumtemperaturens indtræffen tilhører 

 den del af døgnet, der under almindelige omstændigheder er 

 iagttageren unddraget, hvorimod maximumtemperaturens indtræ- 

 delse er lettere at studere. Det viser sig imidlertid, at det 

 tidspunkt, i hvilket maximumtemperaturen indtræffer, ingenlunde 

 fra tid til anden er et og det samme; forskjellige faktorer øver 

 sin indfiydelse ligeoverPor dette. At give nogen almindelig 

 regel lader sig derfor ikke gjøre i dette tilfælde; men det viser 

 sig dog, at det fra bjergegne velkjendte træk: tidligere indtræden 

 af maximumtemperaturen, heller ikke her savner analogi. Bort- 

 set fra rent anomale tidspunkter kjæmper 1^ 0™ p. m. og 

 2^ 0^ p. m. om forrangen. En sammenligning viser imidlertid, 

 at klokken et kan gjøre krav paa at betragtes som det normale 

 tidspunkt for maximumtemperaturens indtrædelse, medens klok- 



