268 J- Eekstad. 



trent 15 km. i syd for Melfjordbunden. Hensigten med denne 

 bestigning var at faa et overblik over terrænforholdene ved den 

 sydvestre del af bræen, saa jeg derefter kunde lægge planen for 

 mine fremtidige operationer. 



Den gut, jeg fik med som veiviser, vidste, paa hvilken 

 kant Høgtuva laa, men heller ikke stort mere; følgen var, at 

 vi just ikke-altid gik, hvor det var bedst at komme frem. 



Vi fulgte først Melaaen, der kommer fra Storvandet, et 

 stykke, derpaa vadede vi over denne elv og tog nu op efter 

 fjeldet paa sydsiden. Bergarten var gneis med fald mod N, og 

 her optraadte stærke skuringsstriber med retning NW. Vandre- 

 blokke, væsentlig bestaaende af granit og gneis, laa strøede om. 

 I en høide af 450 m . o. h. afløses gneisen af granit, der fort- 

 satte sydover, saalangt vi naaede Det synes rimeligt, at detta 

 granitparti hører til det felt, som paa Dahls kort findes afsat 

 mellem Sjonen og Melfjord. Men isaafald har det en noget 

 større udstrækning mod N og O ved den indre del af Melfjord^ 

 end kortet angiver. 



Det gik nu med jevn stigning, til vi naaede op paa den 

 ryg, der fra Melfjord strækker sig i sydlig retning henimoA 

 Rånen. Denne ryg er for en stor del dækket af evig sne, der 

 dog ikke har nogen betydelig mægtighed. Dette bræparti ud- 

 sender nogle smaa isbræer; den største af disse gaar mod O 

 ned til 500 m. o. h., og fra den kommer Leiraaen, der, som 

 navnet antyder, er en grumset bræelv. Den falder ud i Lang- 

 vandet ved gaarden Leiraamo. 



Ryggen har en høide af omkring 1000 m., og op fra den 

 hæver Høgtuva sig som en afstumpet kegle, hvis nordside dæk- 

 kes af vældige granitblokke, der er opstablede i kaotisk for^ 

 virring. Vi forsøgte først at bestige toppen fra denne kant^ 

 men maatte snart opgive det, da granitblokkene var store som 

 huse, saa vi ikke kunde klatre over dem. Paa vestsiden der- 

 imod var det let at bestige den. Her bestod keglens fod af 

 stærkt foldede lag af hornblendeskifer, medens toppen var granit. 



