Beretning om en undersøgelse af Svartisen. 269 



Med aneroid fandtes liøiden af Høgtuva at være 1301 m. 

 Herfra havde vi et storartet rundskue: I nord paa halvøen 

 tnellem Melfjord de vilde, forrevne Skaviktinder omgivne af 

 sne og is, i nord og nordost Svartisens masser i al sin storhed, 

 særlig tog Svartisbræen sig imponerende ud, mere i østlig ret- 

 ning havde vi Burfjeld og langt borte Urtfjeld, i sydost nede 

 ved Røsvandet Okstinderne, i syd Rånen, i sydvest Sjonen og 

 saa alle Helgelands øer med sine. fantastiske fjeldformer. 



Vi fik her øie paa en dal, der i nordnordøstlig retning 

 gik ind i Svartisen, saaledes at vi kunde se lige opigjenuem 

 den saa langt, eiet kunde række. Flere isbræer kom over fjeld- 

 sideriie ned i denne dal fra vest. 



Vi var ikke komne langt paa nedturen, inden vi over- 

 Taskedes af tæt regn. Veien lagdes over Leiraabræen, der har 

 «n bredde af omkring 700 m. Morænerne foran viser, at den 

 for ikke saa lang tid siden har naaet omtrent 1 km. længere 

 frem end nu eller ned til 450 m. o. h. Kl. 12 om natten 

 naaede vi tilbage til Melfjord, godt gjeunembWdte af det vaade 

 bjerkekrat, vi havde at passere. Jeg var bestemt paa at be- 

 stige Skaviktinderne den næste dag for at faa se Svartisens 

 vestlige del paa nærmere hold, men det blev der ikke noget af, 

 thi det regnede hele dagen, og skodden hang langt ned i f j eldene. 

 Da jeg vilde vente for at se, om det ikke skulde klarne op 

 ■den følgende dag, benyttede jeg tiden til at undersøge dybden 

 i den indre del af fjorden. 



Da det heller ikke den Ilte blev fjeldveir, gik jeg over 

 til Fiskkjøina ved Glomaaen for derfra, naar det blev godt 

 veir, at tage op igjennem den dal, jeg fra Høgtuva saa gaa ind 

 i Svartisen. 



Mellem Melfjord og Fiskkjøina er afstanden omkring 15 km. 

 Det høieste punkt af passet ligger ca. 360 m. o. h.; men i 

 denne høide er fjeldet ganske bart, ikke spor af trævækst, og 

 paa mange steder glatskuret. Fjeldgrundens udseende bibringer 

 en det indtryk, at det ikke kan være saa længe, siden isbræer 



