294 J- Rekstad. ■ 



port, hvor man har overordentlig stærke spor af isens .skuring. 

 Den bræ, der engang gik igjennem denne snevring ud i fjorden, 

 indsnøredes stærkt her, følgelig maatte hevægelsen blive stærkere 

 paa dette sted, og derved forøgedes- isens skuriugsevne. Langs 

 Glorafjorden har man ogsaa særdeles vel udviklede skurings- 

 striber i fjordens retning, og som bevis paa, at bevægelsen har 

 gaaet mod vest, saaes flere steder langs fjordens nordside vandre- 

 blokke af kalksten. Paa sydsiden af fjorden har man fra Vas- 

 dal og udover en horizontal terrasse i en høide af omkring 

 75 m. o. h. Den indeholder en mængde større og mindre blokke, 

 hvoraf de fleste er afrundede, saa dens udseende tyder paa, at 

 det er en morænedannelse. Ved gaarden Glommen- paa nord- 

 siden er der tvende terrasselignende raoræner, den ene 66 m. 

 0. h., den anden 108 m. 



Kalkstensfeltet i nord for St. Glomvand er besaaet med 

 vandreblokke, og hovedmassen af disse bestaar af en porfyrgranit, 

 der indeholder store krystaller af hvid feldspat, desuden ogsaa 

 rød feldspat, men kun i smaa krystaller, og sort glimmer. Den 

 røde feldspat synes at forvitre meget lettere end den hvide. • 

 Vandreblokke af samme bergart saaes ogsaa nedover hele Vestre 

 Glomdal; men i fast fjeld er den ikke paatruffen. Jeg formoder, 

 at disse blokke er komne fra den fjeldkjæde, hvorpaa Svartisens 

 østparti hviler, og rimeligvis har de sit udspring fra den del af 

 samme, som ligger i syd eller SSO for St. Glomvand. 



Fra nordenden af St. Glomvand tog vi op langs en elv, 

 der fra SO — kommer ned i dette vand. Det steg raskt opad, 

 til vi i det høieste af passet var 1140 m. o. h. Her passerte 

 vi omtrent 5 km. over snebræ, og i nord havde vi en tind, 

 hvis høide antagelig gaar op til omkring 1500 m. Der var 

 nylig sat varde paa den af opmaalingen, og pa'a Staupaamo fik 

 jeg opgivet, at den skulde hedde Skilaatind. 



Hvor vi begyndte opstigningen fra Glomvandet, havde vi 

 marmorlag med steilt fald mod øst og over disse gl. skifer, der 

 fortsatte op til bræen og ligeledes havde steilt fald mod øst. 



