306 J- Kekstad. 



Og to bræer til Vestre Glomdal. Det har sin største mægtighed 

 omkring det høieste punkt, Fondtoppen. 



Østpartiet mellem Vestre Glomdal og Blakaadalen har en 

 udstrækning af omkring 330 km.^, og det udsender 5 betyde" 

 ligere isbræer, af hvilke Svartisbræen i syd er den største. 

 Mægtigheden synes at være størst i sydøst for Fondtoppen, hvor 

 bræpartiet har sin største høide. 



De isolerede bræpartier i sydvest omkring Høgtuva og i 

 nord ved Glomfjorden og omkring JSTjomel Tsjok dækker antage- 

 lig tilsammen et tladerum af 150 km.^ Bræerne i Stormdals- 

 fjeldene og ved Urtfjeld fik jeg ikke anledning til at besøge, 

 hvorfor de ikke er afsatte paa den vedføiede kartskisse. Efter 

 C. de Senes opgave maa de have en udstrækning af mellem 

 100 og 200 km.2 



Svartisens hovedparti har altsaa en udstrækning af 730 km. ^, 

 og de mindre bræpartier, der omgiver den, omkring 300 km.^,. 

 følgelig dækker bræen med sine udløbere omkring 1000 km.''^ 



For at faa et begreb om mængden af det slam, elvene fra 

 Svartisen* fører med sig, forsøgte jeg at bestemme vandmængden 

 og slaragehalten i nogle af dem. Til bestemmelse af vand- 

 føringen maaltes bredden og dybden, saavidt det lod sig gjøre. 

 Hastigheden fandtes ved at kaste træstykker, hvortil smaa stene 

 var fæstede, saaledes at de hang 20—40 cm. ned i våndet, ud 

 i elven. Ved nu at iagttage, hvor fort de førtes afsted af 

 strømmen, fik man et maal for hastigheden i den del af elven, 

 som de passerede. 



For at finde slamgehalten fyldtes flasker lige under elvens 

 overflade med vand, der bagefter filtreredes;, asken fra filtrene 

 gav da, efterat askemængden i selve filtrene var fratrukket, 

 vægten af dp. mineralske bestanddele, der forekom i fast form i 

 det filtrerede kvantum vand. 



