308 J- Kekstad. 



mængde grus, isen under sin bevægelse aarlig skurer af det 

 underliggende fjeld, bliver betydelig større end de anførte tal. 



Følgende^) temperaturer fandtes i bræelve: 

 1217 '90. 

 Glom-aaen, ved enden af den store bræ i Vestre Glomdal 



0,950 çi^f^Q^ 3^90^ 



Ved Fiskkjøina, omtrent 15 km. længere nede 3,5° (luften 9°) 



23/, 90. 



Elven fra Nordfjordbræen, ved bræenden . . 0,45° (luften 6,55°) 



1200 m. nedenfor bræen 2,95" (luften 10,650) 



2000 m. — — 3,55« (luften 11,05*') 



"/t 90. 

 Fonddalselven, ved bræenden. . . ... . . . 0,45^ (luften 12,25®) 



3,5 km. længere nede, ved elvens udløb i havet 3,15'' (luften 15,8*^) 



^Vs 90. 

 Våndet ved enden af Engabræen 1 m. under overfladen 0,65° 



Ved elvens udløb af våndet 0,6» (luften 15,4°) 



800 m. nedenfor, ved elvens udløb i havet 0,65'' (luften 18,9'') 

 Det falder straks i øinene, at bræelvenes temp. ikke for- 

 andres synderlig under svingninger i luftens, men holder sig 

 nogenlunde jevn. Stiger luftens varme, fremkaldes derved en 

 raskere smeltning af isen, og elven vokser følgelig. Nedover 

 fra bræen stiger temp. raskere i mindre elve end i større, og 

 det kan derfor tænkes, at den i nogle bræelve kunde synke en 

 smule i varmt veir, idet de da voksede og altsaa opvarmedes 

 mindre raskt, uagtet luften var varmere. 



Ved Engabræen foretoges nogle maalinger af smeltningen 

 fra overfladen (ablationen) dels ved den nedre ende af bræen 

 og dels oppe i sneregionen i en høide af 1126 m, o. h. Der 

 boredes huller i isen eller sneen, op til 1 m. dybe, hvori der 



^) Temp. er maalte med centigrad -thermometer. 



