Beretning om en undersøgelse af Svartisen. 309 



sattes træstave, paa hvilke der sattes et raærke' ved isens over- 

 flade. Det stykke, som da isen er sunket ned under mærket 

 ved næste observation, er afsmeltningen i det forløbne tidsrum. 



Oppe ved Engabvæens udspring i en heide af 1126m. o. h. 

 var smeltningen fra overfladen 



fra Vs kl. 8,00 fm. til Vs kl. 7,30 fm. i 23V2 timer 5,5 cm., 



pr. time 0,24 cm. 



Middeltemperaturen var i denne tid omkring 5° og luften 

 klar med svag sydostlig vind. 



Nederst paa Engabræen var afsmeltningen: 

 ^Vs fra kl. 10,40 fm. til 5,00 em. i ß'/s time 2,65 cm., 



pr. time 0,42 cm. 

 Svag østlig vind med klar himmel og varmt. 



Fra ^Vs kl. 7,30 em. til ^Vs kl. 7,00 em. i 23V2 timer 11,7 cm., 



pr. time 0,50 cm. 

 Frisk østenvind med klar himmel og middeltemp. omkring 12°. 



Fra ^Vs kl. 7,00 ein. til ^Vs kl. 6,00 em. i 23 timer 11,1 cm., 



pr. time 0,48 cm. 

 Frisk østenvind med enkelte regnbyger; middeltemperatur 

 omkring 13". 



Naar et stykke bræis lægges i solen, saa det begynder at 

 smelte, kan man let se grænsen mellem de enkelte korn, hvoraf 

 det bestaar. Ved smeltningen fremkommer parallele striber paa 

 kornene, de Forelske striber, og striberne paa et korn danner 

 altid vinkler med dem paa de omgivende korn. Dette synes 

 at støtte den opfatning, at naar to sammenstødende brækorn 

 kommer i en saadan gjensidig stilling, at deres hovedakser bliver 

 parallele, fryser de sammen til et. 



Ved enden af Engabræen forekom ikke sjelden brækorn, 

 hvis længde i den største udstrækning gik op til 16 cm. Over- 



