320 J- Eekstad. 



Et af de mest fremtrædende træk ved bevægelsen i Enga- 

 bræen er, at den vokser, eftersom man bevæger sig opover fra 

 bræens ende, indtil den i linie V naar sin største værdi, lidt 

 over 172 cm. i døgnet. Ovenfor aftager den igjen temmelig 

 raskt, og bliver saa øverst oppe forholdsvis jevn med en hastig- 

 hed af mellem 40 og 50 cm. i døgnet. 



For at give en lettere oversigt over bevægelsen langs bræens 

 midtstrømlinie er der konstrueret en kurve, hvis abscisser er 

 afstandene fra bræens ende og ordinatermaksimumshastighederne 

 i tverlinierne. (Se fig. 8.) 



Tverlinie V, hvor den største hastighed observeredes, ligger 

 omtrent 2 km. nedenfor- snelinien og ca. 500 m. under denne. 

 Hvorledes det forholder sig med bevægelsen paa den omtrent 

 2 km. lange strækning mellem linie V og VI er ikke saa godt 

 at sige. Isen var her saa gjennemsat af rev,ner, at det ikke 

 var muligt at komme frem paa den. Bræens udseende paa 

 dette sted minder om en skummende elv ; heldningen, der mel- 

 lem linie VI og VII er ganske svag, bliver med engang lige 

 nedenfor VI temmelig stærk, omkring 20°. 



I VI lod det sig heller ikke gjøre at komme længere end 

 henimod midten af bræen, men efter dens udseende at dømme 

 skulde hastigheden være adskillig større henimod den syd- 

 lige bred. 



I IV er hastigheden kun lidet mindre end i V; nedenfor 

 aftager den først temmelig raskt og derpaa mere langsomt hen- 

 imod bræens ende. 



Naar de største hastigheder i tverlinierne forbindes, frem- 

 kommer en linie, der slynger sig i bugtninger nedover bræen 

 og minder ved sin form om strømlinieu i en elv. 



Bevægelsen i tverlinierne tiltager ikke jevnt fra breden og 

 ud mod midten, oftest vokser den rykvis; i II synes der saagar 

 at være to strømlinier adskilte ved en zone, hvor bevægelsen 

 er mindre stærk. 



For at undersøge om bevægelsen var jevn i løbet af dagen 



