Forsøg til Directionens analytiske Betegning. 63 



ni" afviger fra Forlængningen af i u ; iv er Vinkelen, som 

 v" afviger fra Forlængningen af m u , o. s. f., 2m er Vin- 

 kelen, som første Side i" afviger fra sidste Sides (2m — i) u 

 Forlængning. 



§ 66. 



Alle disse saavel Planernes som Sidernes Vinkler kan 

 man antage for positive, og efter eget Tykke fastsætte, om 

 en Sides Afvigning fra foregaaendes Forlængning skal tåges 

 for større eller mindre end to Rette. Men efterat dette er 

 fastsat, bliver det ei længere ligogyldigt, hvordan Planernes 

 Skraahed skal maales, om ellers Reglerne for disse Poly- 

 goners Opløsning skulde giælde for alle Tilfælde. 



§ 67. 



Skal Planernes ind byrdes Hældning efter een og den 

 samme Regel maales, maa man forestille sig tre af Poly- 

 gonets Sider, der følge i sammenhængende Rad efter hin- 

 anden, ligesom i Fig. 23 Linien fra a til b, den fra b til c, 

 og den fra e til d; derefter drage fra midterste Sides be 

 sidste Punct c en Parallel cf med foregaaende Side ab; 

 beskrive om samme Punct c som Centner fra Parallelen cf 

 til midterste Sides Forlængning cg en Cirkelbue fg, der 

 maaler den Vinkel cbe, som midterste Side afviger fra fore- 

 gaaendes Forlængning be; ligeledes om samme Centner og 

 og med samme Radius en Cirkelbue gi fra midterste Sides 

 Forlængning cg til følgende Side cd. Den spæriske Vinkel 

 igh, som den sidst beskrevne Bue gi afviger fra Forlæng- 

 ningen gh af den første Bue fg, bliver da saa stor som 

 Vinkelen, Planet igiennem midterste og folgende Side af- 



