ARCHIV FOR MATHEMATIK OC NATURVIDENSKAB. B. XVIII. Nr. 4. 



Skilbotn. 



(Et bidrag til Tîundskaben om stranderosion.J 



A f 

 Peter Annæus Øyen. 



Oppe paa Helgelands kyst skjærer Skilbotn sig fra den 

 for sin Torghat bekjendte Torgo i nordøstlig retning ind i 

 landet over mod Velfjorden. Af mere fremtrædende punk- 

 ter har man her inde paa fastlandet Trælnæshatten i syd og 

 Moakslen i nord. Helt nede fra havet i sydvest har Skil- 

 botn en ganske flad, svagt stigende dalbund op til den halv- 

 cirkelformede begræusning mod nordøst. Nede paa den 

 flade dalbund helt ind under de noksaa brat opstigende 

 fjeldsider har man her Skaaren i en høide af 45 m. o. h. 

 Foruden de to før nævnte f j elde i syd og i nord bør man 

 mærke sig Ramtind i øst og i vest Tilrumshatten, hvis syd- 

 ligste del, Havlarstuva, har en høide af 175 m. o. h. De 

 fjeldrygge, som mere eller mindre sammenhængende forbin- 

 der de nævnte fire toppe, udgjør den tidligere anførte 

 begrænsning i nordvest, nordøst og sydøst; den nogenlunde 

 regelmæssige udvikling lader Skilbotn fremtræde som en 

 smuk, vid fordybniug, der paa grund af de to fra sydvest 

 indgaaende fjordarme, Skilbotnfjord i sydøst og Trælvikosen 

 i nordvest, f aar fuldstændig karakteren af en fjordbotn. 

 Mellem Skilbotnfjord og Trælvikosen hæver sig en lav, lang- 



