Peter Annæus Øyen. 



strakt fjeldryg, Aunheien, der som Helve botnen har sin 

 længdeudstrækning fra nordøst til sydvest. Aunheien har 

 præg af et i stor maalestok montonneret klippeparti med 

 stødsiden mod nordøst. 



Paa Tellef Dahlls geologiske kart over det nordlige 

 Norge er, naar undtages en liden som glacialt eller post- 

 glacialt betegnet strimmel, det hele herhen hørende parti 

 betegnet som cambrisk, en afdeling, der jo forøvrig i petro- 

 grafisk henseende er meget heterogen, men dog hovedsagelig 

 bestaar af forskjellige krystallinske skifere. Af Corneliussen 1 ) 

 er bergarterne inden dette omraade henregnet til den af ham 

 indførte «glimmerskifer-marmor-formation». Jeg har ved en 

 tidligere anledning 2 ) meddelt endel geologiske iagttagelser 

 fra dette strøg, og den mikroskopiske undersøgelse har vist, 

 at det væsentlig er glimmerskifere, snart med biotit, snart 

 med- nmscovit, man her har for sig; overgange fmdes til 

 klorit- og kvartsskifere. I det store og hele synes strøg- 

 retningen at være nordøstlig, faldet steilt; men herfra kan 

 dog paavises større og mindre uregelmæssigheder. Et karak- 

 teristisk træk turde fremhæves i de flere hinanden skjæ- 

 rende lithoklassystemer. 



»»»m>w »»>»»»>/»>»?i»>»»»>//r»r/i»u)i}W'>>/>kw>W) 



\ 



Naar man fra et nogenlunde fritliggende sted, som f. ex. 

 Havlarstuva eller endnu bedre den store afsats i Ramtinds 

 sydvestlige del, lader blikket glide ud over Skilbotn, saa 

 vil en paafaldende skarp og sammenhængende linje udhæve 



