Peter Annæus Øyen. 



(Spitzbergen) havt anledning til at se, hvilke ismasser en 

 arktisk strøm kan sætte i bevægelse, hvorledes disse masser 

 af drivis kan presses sammen, drives mod land og forsvinde 

 for atter at give plads for nye skurende masser — det vilde 

 være i hoi grad besynderlig, om de ikke skulde sætte sit 

 mærke paa kysten, ja til og med et betydeligt mærke, forud- 

 sat at kystlinjens forskyvning var forholdsvis langsom. 



Men man opholder sig heller ikke længe ved en ark- 

 tisk kyst, før man faar erfaring for, at ogsaa andre faktorer 

 er virksomme i det nuværende strandbelte: det er den af 

 hyppig temperaturveksling foraarsagede forvitring, som træ- 

 der sterkt frem. Det siger sig selv, at hvor flod og ebbe 

 gjør sig gjældende i udpræget grad, vil denne forvitring 

 træde endnu sterkere frem, et forhold, som Blytt 16 ) tråk i 

 forgrunden med hensyn til strandlinjers dannelse. 



Man vil visselig finde, at flere forskjellige faktorer er 

 medvirkende ved dannelsen af strandlinjer, snart træder en, 

 snart en anden mere i forgrunden. Men til at forklare 

 strandlinjefænomenet i sin almindelighed langs den norske 

 kyst maa jeg erklære mig enig med Geikie, «that they may 

 have been due in large measure to the effects of the free- 

 zings and thawings along the cold «ice-foot», and to the 

 rasping and grating of coast-ice» 17 ). Jeg vil i det følgende 

 faa anledning til efterhaanden at omtale enkelte af de min- 

 dre fremtrædende faktorer, der ofte er af rent lokal natur. 



I strandlinjen under Ramtind var selve fladen ca. 39 

 meter bred og dannedes for en stor del af myr og mose- 

 bund. Ved den indre væg var der nederst en mindre ur, 

 der sikkerlig skyldtes recent denudation; denne maatte for- 

 resten begunstiges i betydelig grad derved, at fjeldet ved 

 R. er meget gjennemsat af lithoklaser. 



