Skilbotn. 9 



I den steile fjeldvæg ved R. lykkedes det mig at fiude 

 tydelig vandslidt overflade, karakteriseret ved det glatte 

 udseende, den uregelmæssig bnklede og lappede overflade 

 og talrige smaa udskulpede erosionshuler. De rnærker, som 

 vandskvnlpet saaledes præger fjeldoverfladen med, er saa 

 karakteristiske og er af en saa stor betydning, at det synes 

 mig fuldt ud berettiget for dette erosionsfænomen at ind- 

 føre en egen benævnelse. Man gjenfinder det i huler, man 

 gjenfinder det i strandlinjer — overalt er dette karakteri- 

 stiske fænomen paa sin side et ligesaa godt mærke som de 

 isslidte og vindslidte paa sin. Man vil derfor ogsaa finde, 

 at ved studiet af litt oral beltets erosionsfænomener har ogsaa 

 dette spillet sin rolle. 



Senft gav saaledes f. ex. en ganske træffende, men 

 kort karakteristik af dette fænomen 18 ). Reusch foreslog for 

 dette erosionsfænomen benævnelsen «polstret Fjeld» 19 ), en 

 benævnelse, som derpaa af Baldauf ganske kritikløst blev 

 overført i den tyske literatur som «gepolsterte» 20 ), men 

 synes forresten ikke at have vundet nogen videre indgang. 



At denne benævnelse «i Lighed med det velkj endte 

 Roches moutonnées for det isskurede Fjeld» 21 ) staar langt 

 tilbage for sidstnævnte i træffende karakteristik, springer 

 meget snart i oinene; thi man kan trygt sige, det er meget 

 sjelden, «Udseeudet minder — — — om en udstoppet Ryg 

 i en Sofa eller en Lænestol» 22 ) — overfladen har ikke det 

 regelmæssige præg. Man finder derfor ogsaa de to strand- 

 linjeforskere Hansen og Pettersen kun tale om «den eien- 

 dommelige avglatning, polering» 23 ). Penck gav ganske nylig 

 en udførlig og træffende karakteristik af fænomenet, men 

 har ikke fundet sig beføiet til at anvende nogen særegen 

 benævnelse 24 ). 



