12 Peter Annæus Øyen. 



forvitret 27 ). Men det falder ikke vanskelig at paavise, at 

 selve fjeldlegemets sammensætning og forhold forøvrig, de 

 petrografiske og stratigrafiske eiendommeligheder ligesaavel 

 som ikke at forglemme de tektoniske har spillet en stor, 

 om end ogsaa kun lokal rolle ved erosionen i littoralbeltet 

 — at de spiller en stor rolle i det nuværende, har jeg havt 

 anledning til at iagttage paa mangfoldige steder af den 

 norske kyst. 



Kjerulf antog jo, at * «Strandlinierne ere havets eget 

 arbeide under strøm i flod og fjære» 28 ), og betegnede dem 

 ogsaa senere som «horizontale, af havbrynet indgravede 

 mærker» 29 ), men vedføier dog ogsaa Keilhaue forklaring 30 ). 

 Mohn 31 ), Keusch 32 ), Lehmann 33 ) m. fl. betonede saa med 

 større eller mindre styrke denne dannelsesmaade; men som 

 jeg tidligere har udviklet, har man at betragte brændingen som 

 en bifaktor i lighed med de forskjellige tektoniske forhold. 



I Ilsvikens strandlinjer (Trondhjem), om hvilken Cham- 

 bers allerede 1850 udtaler, at «not the least doubt can 

 exist, that it is the effect of the working of the sea» 34 ), 

 lykkedes det mig ikke at finde sikkert roche reniforme — 

 nu, jeg fik ikke anledning til at undersøge den hele linje; 

 men det er dog tilstrækkelig til at vise den lokale fore- 

 komst af fra dette sted af Eeusch omtalt «eiendommelig 

 tilrunding af tjeldet — — — indgaaende kopformig jette- 

 gryde» 35 ). . 



Naar Feilden og de Rance 36 ) paa den ene side, Knut- 

 sen 37 ) paa den anden med forskjellig anvendelse af «isfoden» 

 (the ice-foot) trækker dels dennes passive og dels dennes 

 aktive betydning frem i forgrunden for at forklare s tran d- 

 linjedannelsen, saa tør det være, at deri er «isfodens» betyd- 

 ning overvurderet — det bliver efter den erfaring, jeg har 

 fra Spitzbergen, kun det indledende, ikke det af sluttende 



