Skilbotn. 1 7 



tagne maa-1: 90 m. fra aabningen maaltes bredden 12 ra. og 

 117,5 m . fra aabningen en bredde af 4,6 ra. med efter øie- 

 maal anslaaet høide ca. 8 ra. Hulens hele længde er 137,2 ra. 

 Iude i hulen finder man helt indover til den inderste del 

 væggene forsynet med de for roche reniforme karakteri- 

 stiske erosionsheller; paa sine steder har dog atmosfæritierne 

 • øvet sin udviskende indflydelse. Har saaledes end bræn- 

 dingen utvivlsomt øvet sin indflydelse ved Monsens dan- 

 nelse, saa fremgaar det allerede meget tydelig af den ved- 

 føiede tegning, hvor endel af de mest fremtrædende litho- 

 klaser er angivet, at tektoniske forhold paa en meget 

 iøinefaldende maade har gjort sig gjældende, et forhold, som 

 end mere træder skarpt frem, naar man har anledning til 

 inde i hulen at anstille mere inclgaaende detailundersøgelser. 

 Havlarsholet er en af de mærkeligste huledann eiser, 

 jeg har seet. Fra den allerede for omtalte afsats (112 m. 

 o. h.) i Havlarstuvas sydlige del fører en skraaning opover, 

 og man er nu snart oppe i selve hulen, hvis bund er strøet 

 med skarpkantede, mindre og større, tildels kjæmpemæssige 

 blokke. Hulen, der strækker sig fra syd mod nord, har en 

 temmelig vid aabning mod syd; men væggene trækker sig 

 efterhaanden noget sammen mod nord, og bunden stiger, 

 saa at hulen, om end rummelig, er noget trangere i den 

 indre del, hvis bund ligger ea. 138 m. o. h. I den indre 

 væg ser man enclnu et par tilspidsede hulrum, der tildels 

 er fyldt af nedfaldne, skarpkantede blokke, Inde i hulen 

 finder man væggene udsirede med de eiendommelige erosions- 

 furer og erosionshuller, saa karakteristiske " for roche reni- 

 forme. Denne huledannelse, der ikke udmærker sig saa 

 meget ved sin længde, udmærker sig desto mere ved den 

 omstændighed, at i den indre del en temmelig vid skakt, 

 det egentlige Havlarshol, fører helt op i dagen, og det gjør 



