20 Peter Annæus Øyen. 



ont pu se former certaines cavernes par suite du refoule- 

 ment, du plissement et de la dislocation des couches de la 

 surface du globe > 5L ). I Bykle (Sætersdalen) har jeg i 

 Kværnhusaasens nordside selv havt anledning til at under- 

 søge en huledannelse, der gaar ind under denne klasse. 

 Fra Gauas dalføre beskriver Brøgger tal rige sprækkedannel- 

 ser og an tager, «at mægtige Kræfter, ikke langsomt virkende 

 Agenser» 52 ) har frembragt dem. Imidlertid har det exem- 

 pel, jeg auførte fra Bykle, antydet for mig, at man ved 

 huledannelser af denne art ikke maa lade den af frost- 

 sprængningen betingede virkning for meget ude af betragtning. 

 Med de tre nu angivne forskjellige slags huler har man 

 ihænde midlerne til nøiere at undersøge, hvilke de faktorer 

 er, som især har været virksomme ved dannelsen af de 

 huler, der i række følger efter hinanden langs kysten. Man 

 kan gaa ud fra den sidstnævnte art, om hvilken man med 

 Virlet kan sige, at «les causes premières de l'existence des 

 cavernes sont les dislocations et les commotions successives 

 de l'écorce du globe» 53 ), og videre: «quand ces éboulemens 

 se sont propagés jusqu'à la surface, ils y ont donné lieu à 

 des espèces cle cirques d'enfoncement» 54 ) — (cfr. her hans 

 tidligere «cirques d'enfoncement ou cavernes à" ciel ouvert» 55 ). 

 Den anden art, karstfænomenets huler, interesserer i denne 

 forbindelse kun forsaavidt, de viser erosionens betydning 

 for huledannelser paa en tydelig maade. Endriss fandt saa- 

 ledes, «dass zwischen dem Bau der Hohlräume und dem 

 Bau der Spalten innige Beziehungen bestehen, dass die 

 Spaltenzüge sozusagen die Grundlage für die Ausbildung 

 des Höhlensystems abgaben» 56 ); hvorimod Fraas fandt hule- 

 dannelser, «die bald ausschliesslich auf Erosion zurückzuführen 

 sind, bald aber auch mit localen Spaltenbildungen und Zer- 

 klüftungen des Gebirges in Verbindung gebracht werden 



