Peter Annæus Øyen. 



Thalstrecke von Bottem bis unterhalb Mölmen scheint einst 

 das Bette eines groszen Sees gebildet zu haben, dessen 

 Spiegel wohl sehr hoch über dem des Lessø-Werk-See lag 

 Nun findet sich aber nach jeder Seite ein gewaltsanier 

 Durchbruch abwärts, der eine unterhalb Mölmen, der andere 

 bey Bottem Wenn man die Gehänge jenseits Bot- 

 tem von einem hohen Standpunct diesseits mustert, so be- 

 merkt man ein paar terrassenartige Zonen, die sich hier 

 und da unterbrochen, horizontal am Gehäng hinziehen und 

 auf Spuren der ehemaligen Ufer zu deuten scheinen. Wohl 

 dürfte sich die Höhe der unteren dieser Zonen nicht viel 

 vom jetzigen Niveau des Lessø-Werk-See abweichend er- 

 geben» 6 ). 



Denne Naumanns iagttagelse af strandlinjer i den nord- 

 lige del af Gudbrandsdalen er selv i og for sig meget 

 interessant, men bliver det i endnu høiere grad, naar man 

 ser hen til den omstændighed, at den er gjort kun nogle 

 ganske faa aar efter, at Mac Culloch ved offentliggjørelsen 

 af sin afhandling «On the Parallel Roads of Glen Roy» 7 ) 

 i aaret 1817 havde indledet den senere saa livlige diskussion 

 om disse, men dog fuldstændig uafhængig. Det er ligeledes 

 meget interessant at se Naumann i dette tilfælde erkjende 

 linjernes lakustrine karakter, ligesom Mac Culloch for lin- 

 jerne i Glen Roy; men imidlertid synes ingen af dem at 

 have dannet sig nogen bestemt forestilling om dæmningens 

 karakter — dog synes tanken nærmest henledet paa grus- 

 ophobninger. 



For Lochaberlinjerne fremsatte saa Darwin i 1839 sin 

 marine theori 8 ), og det var derfor ikke andet, end man 

 maatte vente sig, at denne theori ogsaa blev anvendt paa 

 Dovrelinjerne, da disse senere blev undersøgt af den marine 

 theoris vigtigste forkjæmper, Robert Chambers. 



