12 J- Eekstad. 



Isens bevægelsesretning taler til gunst for den forste an- 

 tagelse. Imidlertid kan det nok tænkes, at blokke er bleven 

 førte sydover af drivis i den store sjø, som har været 

 opdæmmet i Dovre og Lesja under sidste afsnit af istiden. 

 Til støtte for den antagelse, at granitblokkene skulde være 

 komne nordenfra, kan ogsaa anføres, at de optræder adskil- 

 lig talrigere ved Dombaas end længere syd i dalen. Her 

 er bergarten gl. skifer, men graniten staar kort nordenfor. 



Blokke af blaagraa stribet kvartsit saaes flere steder i 

 Laagendalen nordenfor denne bergarts nordgrænse i fast 

 fjeld, saasom i Dovre mellem Brændhaugen og Talleraas 

 bro samt ved Trondhj ems veien ovenfor Dombaas og i Lesja 

 ved Loftingsmo, Holsæt og Rise. Dette antyder en bevægelse 

 i nordvestlig retning. 



I Lesja optræder granitblokke af lysegraa farve, som 

 Dovregraniten, vestover til Hattrem og ved Løftingsmo, 

 Holsæt og Rise blokke af gl. skifer, hvilket igjen viser en 

 bevægelse mod nordvest. 



Gabbroblokke tildels stribede findes i betydelig mængde 

 nedefter Ottadalen fra Vaagevandet, og fra Vaagerusten 

 nedover til morænerne foran Selsvandet har man ligeledes 

 blokke af denne bergart, undertiden af flere kubikmeters 

 størrelse. I det nordlige af Laagendalen er de derimod 

 ikke hyppige. Der forekommer gabbroblokke ved Brænd- 

 haugen og Dombaas i Dovre og ved Nørstebø, Holaker, 

 Holsæt, Rise og Dosæt i Lesja, men paa alle disse steder 

 kun i ringe antal. 



Nedefter Ottadalen ligger der talrige gneisblokke, som 

 maa stamme fra det store gneisfelt ved Vaagevandet; af 

 mere usikker herkomst er de blokke af gneis og øiegneis, 

 som optræder ved Dombaas. 



