18 J. Kekstad. 



og langs Lesjeskogens vand er der flere steder grusflader 

 med lagning i en høide af omkring 630 m. o. h. 



For lettere oversigt er der ndarbeidet en grafisk frem- 

 stilling af terrasserne (fig. 4), idet af standen mellem de 

 maalte terrasser er afsatte som abscisser og høiderne som 

 ordinater. Disse sidste er tegaede i 100 gange større maale- 

 stok end de første, thi ellers vilde de optrukne linier kun 

 umærkeligt have afveget fra horizontalen. Vi ser, at de 

 maalte terrassehøicler lader sig indordne i 3 trin; vistnok 

 er ikke de optrukne linier horizontale, de viser tvertimod 

 for de to øvres vedkommende et noget uregelmæssigt for- 

 lob, men dette kan vel for en del skrive sig fra feil ved 

 maalingerne, som maaske i ugunstigste tilfælde naar op til 10 m. 



De maalte terrassehøicler. 



Den største afvigelse mellem de maalte hoider er i 

 øverste trin 28 m., i det andet 23 m. og i det nederste trin 

 14 m. Ved den øverste terrasserække kan man ikke vente 

 fuldstændig horizontalitet, thi dens moræneartede natur tyder 

 paa, at den er dannet ved isens virksomhed. Hvorledes 

 forholdet er ved de to nedre trin, kan kun et nivellement 

 med fuld sikkerhed afgjøre. Naar dr. Andr. Hansen i sit 

 interessante arbeide 1 ) kommer til det resultat, at terrasserne 



*) Strandliniestudier, Archiv for Math, og Naturv. XIV og XV. 



