22 J- Rekstad: Mærker efter istiden i Gudbrandsdalen. 



de paa den forreste kant af terras s efladen og nedover den 

 bratte forside. De fleste gaarde î denne del af Hedalen 

 ligger langs terrassen, hvis overflade skraaner mere eller 

 mindre stærkt ud mod dalbunden. Dens stærke heldning 

 sydefter dalen og de store blokke paa partiet mellem 

 Ellingsbø og Bjølstad taler tydeligt noK for, at det er en 

 sidemoræne, vi her har i terrassedragt. Der er imidlertid 

 flere mærker efter en sjø, der har dækket dalbunden her 

 ved istidens af slutning. Denne tømtes, efterhvert som Sjoa 

 skar sin rende ned igjennem bergsnevringen ved Skjer Ny- 

 dalen. Hvor høit den kan have naaet, er ikke godt at sige, 

 men den synes at have staaet over terrassen. 



Oppe i Hedalens skogbygd ligger der grusterrasser 

 paa begge sider af Sjoa i en høide af 648 m. o. h. Mellem 

 disse er der en omtrens 80 m. dyb spaltef ormet rende, paa 

 hvis bund Sjoa flyder. Alt taler for, at dalen ved slut- 

 ningen af istiden her har været fyldt i høide med terras- 

 serne af bergras. Siden den tid har Sjoa først skaaret sig 

 ned igjeunem et omtrent 60 m. mægtigt lag af morænegrus 

 og derpaa udhulet sig en omtrent 20 m. dyb rende i det 

 underliggende berg. En saa betydelig erosion tyder paa, at 

 istiden ikke kan ligge os saa ganske nær. 



Nedenfor er dalbunden helt ned til kirken dækket af 

 grovt brægrus og større runde stene, som Sjoa har ført 

 nedover ved udgravningen af sit leie oppe i skogbygden. 



