Amund Helland. 59 



sammenlignede med de mægtige Isstrømme i Fjordene, men 

 hvoraf mange, udfyldende Smaadale, kan mkale .sig med de 

 største i Europa. 



Det ligger i Sagens Natur, at Inor en enkelt europæisk 

 lagttager ledsaget af lidet civüiserede Eskimoer skal foretage 

 Reiser i et vidtstrakt og tyndt befolket Land med en kort og 

 kold Sommer, der maa Arbeidet lægges fortrinsvis i en enkelt 

 Retning, hvis lagttagelserne ikke skal blive Brudstykker, men 

 udgjøre et samlet Hele. Af denne Grrund var det fra først af 

 Planen for Reisen at søge ind i saa mange Isfjorde som muligt 

 og op imod Indlandsisen, medens de mange andre interessante 

 geologiske Forhold, som Nordgrønland frembyder, blot kunde 

 offres en mindre Tid. 



Det forhaanden værende Kjendskab til de isfyldte Fjorde 

 og Indlandsisen i Nordgrønland skyldes fornemmelig, for ikke 

 at sige saa godt som udelukkende, Dr. Rinks Arbeide: «Om 

 den geographiske Beskaffenlied af Handelskolonierne i Nordgrøn- 

 land» samt Nordenskjölds: En Expedition till Nordgrønland. 

 At mange af de Forhold, der nødvendigvis maa omtales, hvor 

 Indlandsisen og Isfjordene beskrives, tidligere er iagttagne og 

 omtalte af de nævnte Forskere, er saa almindeligt bekjendt, at 

 det turde være overflødigt at gjøre opmærksom derpaa. Paa 

 det Kart, der ledsager det førstnævnte Arbeide, vil man gjen- 

 finde de fleste af de i det følgende nævnte geographiske Navne. ^) 



Om Nordgrønlands Orografi. En norsk Greolog, der 

 kommer til Nordgrønland, vil finde meget, der er ham nyt og 

 ukjendt, men maaske meget mere, der er ham gammelt og be- 

 kjendt. Den største Del af Nordgrønland bestaar af Bergarter, 

 der tilhører Grrundfj eldet : forskjellige Gneisbergarter, Grraniter, 



') Hvad Ortografien i de gronlandske Navne angaar, da har jeg saavidt 

 muligt søgt at erhverve mig Kundskab om Navnenes Betydning, og da 

 anvendt den Ortografi, som benyttes i Kleinschmidts ,,Deu grønlandske 

 Ordbog." Med Bogstavet k betegnes en Lyd, der adskiller sig fra k 

 væsentligt derved, at den er en Strubelyd, der dannes dybere i Muodea, 

 og lyder after en lang eller betonet Vokal næsten som rk. 



