206 Om Vindens Retning i det stille Belte. 



af deres Træghed virke til at Luften over Havfladen følger 

 med denne under dens roterende Bevægelse fra Yest mod Øst. 

 Heri ligger en Stræben, der gaar ud paa at forebygge Østen- 

 vindens Opkomst paa det stille Beltes Gebet, eller med andre 

 Ord: en Modstand mod Passatens vestlige Komponent. Heri- 

 mod lader sig vistnok indvende for det Første, at det at gjøre 

 Modstand mod Passatens vestlige Komponent er ikke det samme 

 som at ophæve den, for det Andet, at, om saa var Tufældet, 

 saa vilde det være besynderligt, at ikke de fra Havet op i 

 Passatstrømmen stigende Dampe skulde bave opbævet dens vest- 

 lige Komponent, førend det bar ind i det stille Belte. Herimod 

 er igjen at bemærke for det Første, at Havets Uddunstning vel 

 ikke er saa stærk eller rig udenfor som i det stille Belte, og 

 for det Andet, at Luften maa være tyndere og saaledes lettere 

 baade at sætte i Bevægelse og at stoppe i Farten i det stille 

 Belte end udenfor samme. Bemærkes kan det ogsaa, at Rotations- 

 bastigbedens Tiltagen fra Parallel til Parallel bliver svagere, 

 jo nærmere man kommer Ækvator. Rotationsbastigbedens 

 Tilvæxt fra en Parallel til den næste lader sig nemlig ud- 

 trykke ved 



lnr \ f j ^ 1 2;rr . , 



246060 Y<^oB{x-dx)-cosx\ = ^îmëO '*"'^^^' 



bvor r forestiller Jordens B,adius og æ Breden. Skjønt altsaa 

 de fra Havet opstigende Dampe ikke ere i Stand tu at opbæve 

 Passatens vestlige Komponent udenfor det stille Belte, saa lader 

 det sig dog meget vel tænke, at de kunne gjøre dette i det 

 stiUe Belte. 



Der gives endnu Omstændigbeder, som ikke kunne sættes 

 ud af Betragtning under Bebandlingen af det foreliggende 

 Spørgsmaal: Under sin Bevægelse fra bøiere til lavere Breder 

 forefinder Passatstrømmen en videre og videre Mark at udbrede 

 sig paa, bvilket maa have til Følge, at den sagtner sin Fart 

 efter Meridianen. Det samme maa blive Følgen af at den 

 træffer paa en mere og mere dampende Havflade. Muligens 



