s. A. Sexe. 209 



Vind. De liore saaledes blandt de Midler, hvorved Atmosfæren 

 dels erholder, dels beholder den samme Rotationshastighed som 

 Jordoverfladen i samme Parallel. 



I den varme Aarstid er Fordunstningen stærkest; paa 

 samme Tid ere Atmosfærens Bevægelser almindeligvis spag- 

 færdigst : Skulde det Sidste for nogen Del være en Følge af det 

 Første? 



Paa Grund af den neddalende Antipassats østlige Kom- 

 ponent skulde man vente, at Passaten i den nordlige Halv- 

 kugle begyndte som Nordvest, i den sydlige Do. som Syd- 

 vest. Den begynder imidlertid som Nordøst nordenfor Ækvator 

 og som Sydøst søndenfor : Skulde de fra Passatens Polargrændser 

 opstigende Vanddampe have nogen Del heri? 



Udenfor Passatens Polargrændse i den sydlige Halvkugle 

 hersker Vestenvind: Vilde dette i samme Grad være Til- 

 fældet, hvis Temperaturen og dermed Fordunstningen var den 

 samme som i de tilsvarende Breder nordenfor Ækvator? 



Passaten viser sig først et godt Stykke fra Land. Men 

 da den udgaar dels fra den nordøstlige Kvadrant, dels fra den 

 sydøstlige Do., saa synes det rimeligt, at der i Reglen fra 

 samme Hold maatte gaa et Drag af Luft fra Land ud over 

 Tropehavene udenfor det stille Belte, hvilken Luft vel maatte 

 være meget tør. Jo tørrere Luften er over en Vandflade, desto- 

 stærkere uddunster denne: Skulde denne Uddunstning have 

 nogen Del i at Passaten ikke optræder nærmere Land paa 

 Kontinenternes Vestkyster? 



Søvind og Landvind vexle, som bekjendt, regelmæssigt 

 med hinanden, især i de varmere Klimater. Søvinden be- 

 gynder om Morgenen i klart, varmt Veir et lidet Stykke fra 

 et Lands Kyst, stævner sagtelig mod Land eller tager et Til- 

 sprang dertil, saa at Vandfladen kruses. Men det gaar smaat 

 med Fremrykningen, den staar ligesom i Stampe: Hvad er i 

 Veien? Skulde det være on livlig Fordunstning inde ved 

 Land, i Fjorde og Bugter? 



Archiv for Mathematik og Naturvidenskab. 14 



