214 Saltens geologi. 



renere gneis, og dels ogsaa den omstændighed, at indlej- 

 ninger af körnig kalksten neppe vil være at paavise over 

 dette køjfjeldsdrag, synes paa forliaand maaske at kunne 

 tale til fordel for en saadan udsondring. Skulde dette i 

 virkeligheden være tilfældet, saa maa højfj eldets lagrækker 

 utvivlsomt være ældre end glimmerskifergruppen. 

 Forholdet i saa henseende er dog som nævnt her ingen- 

 lunde klart. 



Følges Sørfoldens sydlige side fra handelsstedet Røsvik 

 udover, saa findes ved Røsvik glimmerskifer med mægtige ind- 

 lejninger af körnig kalksten — tilhørende Tromsø glimmer- 

 skifergruppe. Strøgretning omkring nordsydlig med stejlt vestligt 

 fald. Fra Røsvik vestover savnes ganske kalkstensindlejninger, 

 glimmerskiferen bliver haardere men er fremdeles feltspathfri. 

 Strøg- og faldretning uforandret — man skrider altsaa over 

 stadig yngre og yngre lag. Ved Sjunkfjord og paa begge sider 

 af Nevelfjord optræder derimod renere gneisartede lagrækker, 

 hyppig med granitiske partier, der lejeformig ligesom ogsaa i 

 tynde striber vexler med gneisen. Grneislagene vise nord-sydlig 

 strøgretning og stejlt vestligt fald — altsaa en lagstilling, der 

 er ganske i overensstemmelse med den, der raader inden glim- 

 merskiferen østenfor. Det synes saaledes som om gneisen her 

 skulde ligge over glimmerskiferen. Det skal dog i saa hen- 

 seende bemærkes, at det nærmeste grændsestrøg mellem gneis 

 og glimmerskifer — nemlig strøget mellem Kaarsvik og Sjunk- 

 fjord — ikke er undersøgt. Der kan saaledes være mulighed for, 

 at der her vil være at paavise foldning inden glimmerskiferens 

 lagstilling. 



I strøget tversover langs den nordlige side af Folden fra 

 Styrkarnes henimod indbøjning til Lerfjord vestover forbi Hjem- 

 gang indtil de høje af gneis-granit hyggede fjeldpartier, som 

 herfra brede sig vestover forbi Rørstad kirke, træffes lagrækker 

 af haard glimmerskifer og homblendeskifer i en uafbrudt række 

 med stadigt vestligt fald, indtil de opover højfjpldet igjen findes 



