220 Saltens geologi. 



er her altsaa den samme som ved Næverhoxigen, faldet derimod 

 stejlere til A-ertikalt. 



Yed handelsstedet Røsvik ved Sørfolden træder ligeledes 

 frem et ret mægtigt kalkdrag under en strøgretning af 25^ med 

 stejlt vestligt fald. 



Det samme er ogsaa tilfældet ved Dybvik ved Fuskeejdets 

 afslutning mod Sørfolden. Stenen er her hvid, smuk finkornig 

 og som det synes temmelig ren. Der er mulighed for at stenen 

 her sknlde kunne findes at egne sig som materiale for 

 skulptur. 



I bunden af Norddalen, der fra Øvre-Vandet i Vatten- 

 bygden skyder i nord- eller nordøstlig retning op imod Blaa- 

 manden, findes mægtige lagrækker af körnig kalksten at træde 

 frem mellem glimmerskiferen under en strøgretning af 20 à 30*^ 

 med stejlt østligt fald. 



Følges profilridset Nr. 2, saa vil glimmerskifergruppen her 

 findes trædende frem i mægtige lagrækker mellem Skjelverejdet 

 og Baltjosen. Yed Skjelverejdet er strøgretningen omkring 20^ 

 med stejlt østligt fald — 2^ altsaa fra det høje vestenfor frem- 

 brydende gneis-granitiske parti. Over højfjeldet mellem Skjelver- 

 ejdet og Nordfolden indeslutter glimmerskiferen lejer af körnig 

 kalksten. Henimod Nordfolden indtræder en foldning i lag- 

 stillingen, idet faldet her slaar om til vestligt. 



Fra den østre side af Baltjosen optræder glimmerskiferen 

 igjen — her i overlejningsforhold til gneisen — og bygger det høje 

 fjelddrag, der stiger op langs Makejdets vestlige side i en række 

 tinder, hvorimellem Sandtind, Kaltind og Rødtind. Opover de 

 nøgne afsatser af flere af disse toppe sees glimmerskiferen i en 

 smuk regelmæssig lagstilling at skyde frem med en nord-sydlig 

 strøgretning og omkring 45" vestligt fald. 



Fra den indre ende af Sagfjorddalens øverste saakaldte 7de 

 vand rejser sig Slunkas og Ajak-oivves t, fjelddrag. Dette er 

 bygget af glimmerskifer, der i dragets vestlige del viser en 

 nord-sydlig strøgretning med stejlt til vertikalt fald. Glimmer- 



