282 Om Hytteproduktet, Sten. 



Adskillelsen ved Hjælp af Magneten var, som anmærket, 

 mindre Mdkommen og saaledes ses, at den magnetiske Del af 

 Stenen fremdeles er meget rig paa Svovl. Hvad der ikke er- 

 fares af Analyserne, er, at Residuet endnu indeholdt en Del 

 mindre stærkt magnetiske Partikler, kvilket især gjælder om 

 Residuet af den sidste Portion. Man kunde antage, at der 

 ingen anden Forskjel var imellem den magnetiske Del m og 

 Residuet r end, at de paramagnetiske Stoffe hovedsagelig vare 

 ophobede i den første og for største Delen fraskilte i det sidste 

 imedens den egentlige Svovlforbindelse i begge to var af samme 

 kemiske Beskaffenbed. I saa Fald maatte der være samme 

 Forbold imellem Svovlet og Kobberet i den magnetiske Del som 

 i Residuet. 



Beregner man af de 3 G-rupper af Analyser E, Fa og 

 Fb, bvormeget Kobber der skal være i Residuet, naar dette 

 Metal skal staa i samme Forbold til Svovlet som i den mag- 

 netiske Del, saa erbolder man af Analyserne: 



E Cu= ^-^.40.77 = 46.34 



20.64 



Fa Cu = ^^ . 43.56 = 46.35 



Fb Cu = ^f^ . 43.38 "= 46.18 



21.275 



Da Kobbermængden i Residuet er funden 52.12, 52.465 

 og 52.11, bliver saaledes den beregnede Kobbermængde under 

 den omtalte Forudsætning 5.78, 6.115 og 5.93 for liden. 



Ved at betragte en sieben Flade af denne Sten kan man 

 iagttage en Del udskilte ganske smaa Kobberkorn samt nogle 

 dels naaleformige, dels fjærlignende, dels uregelmæssig formede 

 Jernpartikler. Rimeligvis have førstnævntp tildels været saa 

 lidet jernboldige, at de ikke bave kunnet følge med Magneten, 

 men ere blevne tilbage i Residuet. Af den hele i dette fundne 

 Kobbermængde har vel saaledes en ringere Del ikke været 

 bunden til Svovl, men været forhaanden i metallisk Tilstand. 



