302 Om Hytteproduktet, Sten. 



Adskillelse ved Smeltning, og de Midler, man anvender .for 

 at fremkalde de ulige Grupper, er almindelig meget simple. 



Kommer denne Grupperings-Lov til Anvendelse, saaledes 

 som det sker i de metallurgiske Værksteder, er den dog under- 

 kastet flere Modifikationer. Temperaturen er almindeligvis ikke 

 saa stor, at de angjeldende Legemer opnaar saa stor Flyden- 

 hedsgrad, som de kan antage, hvorved noget af den ene Gruppe 

 indlemmes mekanisk i den anden. Eller der levnes dem ikke 

 den tilbørlige Tid, førend de stivne, tu at en Adskulelse kan 

 finde Sted. Endvidere nogle af Grupperne staa hiuanden ikke 

 saa fjernt, at ikke den ene i nogen Grad kan opløses af den 

 anden — som Brom af Yand eller Saltsyre — uden at dog 

 derved, som det synes, nogen inderligere kemisk Forening fore- 

 gaar. Evnen til at opløse tiltager formodentlig med Tempe- 

 raturen, og under Afkjølingen udskiller fortrinsvis det Legeme 

 sig først, som liar det liøieste Smeltepunkt. Det er ikke 

 usandsynligt, at en og samme Krystalform hos Legemer, der 

 henhører under forskjellige Grupper, kunne bidrage til deres 

 gjensidige Opløsning. Kobber opløser Kobberoxydul, Bly Svovl- 

 bly og omvendt. Cu og CugO krystalliserer i regulære 

 Oktaedre, Pb og PbS i Former henhørende tu det regulære 

 System, Bly i Oktaedre, Svovlbly i Terninger, men ogsaa i 

 Oktaedre eller Combinationer af Terning og Oktaeder. 



Hvad særlig Metaller og Svovlmetaller angaar, saa synes 

 disse Grupper at staa hinanden temmelig nær og nsermere end 

 Metaller og Oxyder. Svovlmetallerne har sædvanlig Metal- 

 glands, og nogle af dem ere tildels smidige. Det er derfor ikke 

 saa forunderligt, at et Metal i nogen Grad kan optages eller 

 opløses af et Svovlmetal og omvendt. At dette saaledes for- 

 holder sig, kan, forekommer det mig, neppe være omtvisteligt. 

 Navnlig gjælder dette om Svovljern og Jern, Svovlbly og Bly, 

 og Svovlnikkel og Nikkel. Hvorledes Forholdet er imellem 

 halvt Svovlkobber og Kobber, maa vel endnu anses for uaf- 

 gjort. Det rimeligste at antage er, at Optagelsen af Metallet i 



