E. Münster. 303 



Svovlmetallet har noget tilfælles med et Salts Opløsning i Vand. 

 Man maa sandsynligvis tænke sig til Ex. Blyets Overførelse i 

 smeltende Svovlbly paa den Maade, at Svevlblyet ved det me- 

 talliske Blys Tukomst forbliver ganske uforandret, saaledes at 

 det samme Bly, som fra først af var i Forbindelse med Svovlet, 

 fremdeles vu vedblive at være det, imedens det tükomne Bly 

 paa Grund af en svag Affinitet, der grændser tu en Adhæsion, 

 vil indlenune sig imellem Svovlblyets Molekyler. 



Idet vi anser det som en. Kjendsgjerning, at smeltet Svovl- 

 metal, der for det væsentligste indebolder Svovljern, opløser 

 metallisk Jern, viUe vi gaa over til at undersøge, hvilke Om- 

 stændigheder vedkommende Jernets Opløselighed i Svovljern og 

 dets üdskillelse i samme, der maa komme i Betragtning 



Yi maa antage, at Jernets Opløselighed er begrændset og 

 desuden afhængig af Svovljernets Temperatur. Den tUtager 

 ved større Temperaturer og aftager ved mindre. Har Svovl- 

 jemet været mættet med opløst Jern under en vis høi Tem- 

 peratur og denne da aftager, maa en Del Jern skilles ud i 

 Analogi med, hvad der almindelig finder Sted med en Op- 

 løsning af et eller andet Salt i Yand. Inden Svovljernet er 

 fuldkomment styrknet, vu alt det deri opløste Jern fuldstændig 

 være udfældet. Jernet viser sig da i Stenen enten som rund- 

 agtige Kom af omtrent 0.1 mm. Gjennemsnit eller som naale- 

 formige eller fjærlignende Krystaller. 



Af Analyserne Aa er beregnet, at Raasten No. 32 — Bund- 

 stykket fra Stikdigelen — er sammensat af 



50.84 Svovlmetal hovedsagelig FeS 

 46.17 Metal hovedsagelig Fe 

 2.99 Slag 



100.00 



hvilket ogsaa kan udtrykkes saaledes, at der til 100 Dele Svovl- 

 metal og Slag svarer 85.80 Metal. Har denne Mængde Metal 

 (Jern), der var fint og jævnt iudsprængt i Stenen, været opløst 



