374 Bidrag til det nordlige Norges Orografi. 



med den alpinske karakters finere og dristigere træk. Navnlig ' 

 ud imod Ofoten og langs de fra samme indskydende fjordløb 

 sees en række af ret karakteristiske alpetinder. En af de 

 Køjeste blandt disse er Tøtta — paa den mellem Ronibakken 

 og Beisfjorden fremspringende halvø. Den antages at skulle 

 naa en højde af over 4000'. Som andre mærklige fjeldtinder 

 indeh dette fjeldparti ere nævnte: Yomtinden ved Beisfjord og 

 Kongsbaktind ved Skj omens udmnnding. 



Langs den østlige side af Hunddalen rejser sig det egent- 

 lige grændsedrag tu en bøjde af maaske noget over 3000'. 

 Det sænker sig i retningen nordover mod Nora-Javre (paa 

 svensk side ved grændserøs no. 267) mens det som et højt 

 fjeldparti breder sig udover svensk grund langs den sydlige side 

 af Nora-Javre's og Torne-træsk's vide højfjeldsindvirkning ned 

 mod den sydlige side af Torne-træsk. Hvorledes fjelddraget 

 ber afsluttes nedover det nordlige Sveriges lavlandspartier 

 kj endes ikke, — - men der er i ethvert tufælde megen sandsyn- 

 ligbed for at overgangen lier ikke foregaar gjennem mere ud- 

 prægede murvægge, men derimod snarere gjennem mere jevnt 

 og langsomt skraanende afheld. 



Kulminationspunktet ved rigsgrændsen i lige østlig retning 

 for E-ombakbotten ligger i en bøjde over havfladen af omkring 

 2000'. Fra rigsgrændsen skraaner fjeldmassen ber langsomt 

 ned mod Tornedalens vide bøjfjeldsindsænkning, i hvis øverste 

 afslntning mod rigsgrændsen det nysnævnte Nora-Javre ligger 

 i en højde over ' bavfladen af 1278'. Nora-Javre bar afløb til 

 Tornetræsk (1112)^). Denne i flere henseender saa mærkelige 

 bøjfjeldsindsænkning danner den øverste afslutning for Torne- 

 elvens dalføre, der skildres som det af naturen rigest udstyrede 

 strøg inden det nordlige Sverige. 



Fra den øvre del af Hunddalselvens dalføre, bvor dal- 

 bunden bar naaet op til en bøjde af 1410' over bavfladéti fører 



>) 1175 sv. f. (Millrath). 



