378 Bidrag til det nordlige Norges Orografi. 



Det nordenfor Sitas-passet liggende snefjeldsdrag er ikke 

 nærmere undersøgt, men der er paa forhaand al sandsynliglied 

 for at forholdene der i det væsentlige ville findes nogenlunde 

 ensartede med de her omhandlede. 



Forholdene paa svensk side fra grændsestrøgene østover 

 ere knn for lidet kjendte. Ved imidlertid at se hen til et af 

 C. Gust. Mülrath i 1873 ndgivet kart over svensk Norrland er 

 der sandsynlighed for at Kjøldraget fremdeles med en betydelig 

 om end maaske stadig aftagende højde breder sig ud en 7 à 8 

 norske mil i østlig eller sydostlig retning, hvor det med lang- 

 somt afhæld falder ned mod de lavere, maaske indtü 16 à 

 1700' højtliggende fjeldmarker, langs nordre side af Store Lule- 

 træsk. Sita-Javre og Panro-Javre, der ligge lige ved rigs- 

 grændsen i omkring 2000' højt liggende fjeldpasser og inde- 

 klemte mellem liøje fjeldvægge, have gjennem en række sam- 

 menhængende fjeldvande, efter 7 à 8 mues længde, udLørb tu 

 det omtrent 1330' o. h. liggende Storva- Javre, der atter gjennem 

 et mus drag flyder sammen med Luletræsk (1210' Millr.). 

 Grændsefjeldene i et flere miles bredt bælte paa svensk side 

 maa saaledes her antagelig naa en gjennemsnitlig højde af op 

 imod 3000'. 



Fra den vestlige side af det fømævnte dalføre, der mimder 

 ud i Tysfjord, rejser sig et vildt, i høj grad sønderrevet fjeld- 

 parti, der breder sig ud imod hundene af Stedfjord og Efjord 

 og herfra videre skyder ud i den langstrakte lavere halvø, der 

 skuler mellem de to nævnte fjorde. Fra Ty sfj ordens hund 

 hæver Strømsfjeld og Forhougtinden sig op tu en højde af 

 mellem 3 à 4000 fod. Højdepunktet er den mægtige Stedtind, 

 der fra bunden af Stedfjord i stejle, utugjænglige styrtninger 

 rejser sig op til en højde af sikkerlig 4000'. Fjeldpartierne om 

 bunden af Stedfjord og Efjord ere hyggede af haard granitisk 

 gneis (kyststrækningens gneis-granit) og fra Stedtind indtil 

 bunden af Efjord taamer sig op en række af fjeldtinder — 

 hvorimellem Kobtind og Tauselvtind — med de for kystens 



