380 Bidrag til det nordlige Norges Orografi. 



De fjord- og dalløb, der skjær sig ind i draget, ere i ret- 

 ningen fra nord mod syd: 



1. Mandfjord, fra hvis nordre side den kegleformede Mul- 

 tind stiger frem. Fra bunden af Mandfjord skjær Spetta-jak 

 sig ind gjennem en trang fjeldrevne, der indover snart af sluttes 

 i et liøjtliggende fjeldpas, over hvilket rigsgrændsen er trukket i 

 en højde af antagelig omkring 1800'. 



Af standen fra bunden af Mandfjord til rigsgrændsen er 

 omkring l^/a mil. 



2. Grrundfjord med det fra samme indskjærende daUøb 

 (Birkedal). Denne stiger efter et løb af en knap halv mil op 

 til en højde af omkring 1000', herfra gjennem den anden halve 

 mil langsomt op med 3 à 400' og hæver sig herfra i raskere 

 stigning op til vandskillet ved rigsgrændsen (1800'). Fra dette 

 højfjeldsparti rejser sig lavere aasrækker, hvis højdepunkter 

 neppe naa op imod 3000'. 



Afstanden fra Grrundfjordbotten op til rigsgrændsen er 

 omtrent IV2 mil. 



3. Adskilt fra Grundfjorden ved en smal bjergryg skjær 

 Hellemofjorden sig først i sydlig og derpaa med en sydøstlig 

 afbøjning ind i Kjøldraget og naar med sin inderste bund 

 nærmere ind mod rigsgrændsen — eller vandskillet mellem den 

 Bottniske bugt og Yesterhavet — end nogen anden af de nord- 

 landske indfjorde (Rombakken alene fraregnet). Afstanden fra 

 Hellemobotten til rigsgrændsen overstiger ikke 1 mil, men ligger 

 snarere noget derunder. 



Hellemofjorden danner et af landets goldeste fjordløb. Saa- 

 godtsom langs den hele linje stiger de granitiske fjeldvægge op 

 i oftest utilgjængelige styrtninger. Fjeldvæggene ere i regelen 

 nøgne og alene hist og her sees en birk eller en vantreven 

 furu at skyde op fra de sparsomt fordelte grus- eller jorddækte 

 smaapletter. Fjeldtoppene her naa dog neppe højere op end 

 til mellem 2 à 3000'. 



