Karl Pettersen. 387 



Era- den østlige side stiger Lappefjeldet op. Fra dettes øvre om- 

 kring 2000' høje murkant naar man gjennem langsommere 

 stigning ind over den omkring (noget over) 3000' højt liggende 

 snedækte fjeldmark ^) med Tulpaj egnas anseelige gletscher langs 

 afhænget mod fjeldvandet Passe- Javre, der har afløb nordefter 

 mod den førnævnte Storskogselv. En nøgen klippe, Pådnak, 

 der gjennembryder Tulpajegnas gletscher, naar efter Wahlen- 

 berg en bøjde af 3370'. Tulpajegnas ismasser skyder sig ned- 

 over det nordlige sagte skraanende af hæng af et omkring 3900' 

 højt snefjeld, der stiger op fra en strax søndenfor liggende 

 fjelddal eller fjeldspalte, der fra Øvre Ankelvand forbi Sita- 

 Javre fører over rigsgrændsen til den paa svensk side, nært 

 ved grændsen liggende store fjeldsø Wirik-Javre (1850' o. h., 

 Wablberg). Grændserøs no. 241 ligger (efter W.) i en højde 

 af 2770' og danner kulminationspunktet over dette pas. Fjeld- 

 dalen forbi Sita-Javre er vanskelig at befare. Den almindelige 

 fjeldovergang fra Tørfjord til Wirih-Javre lægges derfor fra 

 Nedre Ankelvand over Lappefjeld og Tulpajegna med Pådnak 

 som kulminationspunkt ned til grændserøs no. 241. 



Yed den øvre ende af det Øvre Ankelvand stiger Sisok- 

 tinden med sine nøgne granitiske vægge i næsten lodrette 

 styrtninger op til en højde af omkring 3000'. Den øverste 

 brem af f j eldet er dannet af en lagrække af krystallinisk skifer. 

 Allerede nede fra våndet kan man se denne skiferafdeling, 

 hvis lag falder indover med østligt fald, efter en skarp betegnet 

 grændselinje overleje den granitiske hovedmasse. Det samme 

 forhold træder ogsaa frem over Lappefjeldets øverste murkant 



Sisoktinden danner en fjeldform ganske analog med den 

 førnævnte tKraakmotind. 



Den tidligere nævnte Strømsklump falder ned mod syd og 

 afsluttes her i en 867' høj smal granitisk ryg, der skiller mellem 



^) Disse højfjeldsmarker hører egentlig ind under Kjøldragets sydparti, 

 men omhandles her, da de paa det nøjeste ere knyttede til den gra- 

 nitiske vestrand, der kilefonnig skyder sig om Ankelvandene. 



