Karl Pettersen. 417 



Af de her omliaiidlede ejder ligger Skjelverejdet, Holmok- 

 ejdet, Skotsfjordejdet og antagelig ogsaa Ersvikejdet saa lavt at 

 de have dannet sundløb under glacialtidens afslutning. Det 

 samme er ogsaa tilfældet med Nordfoldejdet — i ethvert til- 

 fælde skal forskjellen her ikke tindes væsentlig. Nordf eld- 

 landets store halvø vil saaledes ved disse ejdefar, der ved 

 nævnte tid maa fofudsættes at have dannet sundløb, været delt 

 i 5 eller 6 forskjellige helt fra hinanden udsondrede øer. Under 

 forudsætning af at landet under glacialtidens tidligere afsnit har 

 ligget omkring 500' lavere end nu, vil derimod halvøen paa denne 

 tid have været delt i 10 forskjellige øer, — nemlig samtlige 

 fomævnte med undtagelse af Bottenfjeldet, der dannede eh del 

 af Brændtindens ø. Hvorvidt det under no. 4 omhandlede 

 fjeldparti da var udskilt i sine to underafdelinger som særskilte 

 øer, skal for tiden ikke kunne siges — i ethvert tilfælde antages 

 kulminationen mellem Almindingsvand og Laxaa neppe at gaa 

 synderlig over 500'. 



d. Stavneslandet. 



Den vestlige del af halvøen danner et i høj grad vildt 

 fjeldparti. Fra Nordfolden skjær Yinlrelfjord med Stavfjord 

 sig østlig ind gjennem halvøens nordlige del, og søndenfor 

 denne, ßefsfjord med Sagfjord i nærheden af E-ørstad kirke. 



Om disse fjordløb stiger frem en række tildels ret høje 

 toppe og tinder. Mellem Mørkes vikf jord og Stavfjord rejser 

 sig Renviktinderne med sine to spidse horn. I strøget fra 

 Vinkelfjord sydover skyder den mægtige Bratfjordtind, Lille 

 Tuva og Stortind op i stejle styrtninger fra fjordlinjen. I 

 nærheden af Rørstad hæver sig Rørstadtinden. Flere af de her 

 fremskydende toppe naa antagelig en høj de af omkring 3000'. 

 Langs Sørfolden falder det høje fjelddrag ned mod Bjørnsvik og 

 herfra breder sig et lavere af aasdrag gjennemsat landstrøg sig 

 indover mod Lerfjord. 



De høje fjeldpartier langs Nordfolden indtil forbi Bjørnsvik 



