424 Bidrag til det nordlige Norges Orografi. 



sikkerhed. Der ere forholde at afiæse, der kunne pege i begge 

 retninger. Langs den vestlige grændselinje bryder graniten frem 

 mellem stejltstaaende lagrækker af Tromsø glimmerskifergruppe, 

 hvis strøgretning her i regelen bøjer sig efter granitdraget, med 

 fald snart fra graniten men snart ogsaa skydende ind under 

 samme. Indover (mod øst) er grundfj eldet paa forskjellige 

 punkter fundet overlejet af haar de krystalliniske skifere med 

 østligt fald, glimmerskifer, kvartsitisk skifer og sandstenagtig 

 glimmerskifer. De danne lagrækker, hvis geologiske plads 

 endnu ikke er saaledes bestemt at man derom skal kunne ud- 

 tale sig med afgjørende sikkerhed, mens der dog paa forhaand 

 synes at være fyje til at indordne dem under Tromsø glimmer- 

 skifergruppe. Graniten selv dannes af hvidlig feltspath, kvarts 

 og møtk magnesiaglimmer og viser en lorherskende hvidlig 

 grundfarve. Bjergarten optræder i regelen ingenlunde som ren 

 typisk granit, — den er hyppigst stribet og viser oftere over- 

 gang til renere gneisartet sten. I petrografisk henseende er den 

 i virkeligheden ogsaa ganske identisk med de gneisgranitiske 

 afsondringer, der bygger fjeldgrunden om Stedfjord og Efjord 

 og som der ere knyttede saaledes sammen med gneis og rene 

 skiferlag (glimmerskifer, hornblendeskifer) at det maa være 

 aabenbart at de granitiske afændringer danne et med skiferen 

 sammenhørende hele. Der er i virkeligheden ogsaa flere for- 

 holde der synes at pege hen paa at Kjøldragets granit er at 

 sammenstille med gneisgraniten ud imod Tysfjorden. Men selv 

 Kjølgranitens eruptive oprindelse forudsat, er der àpg liden 

 grund til at opfatte den som et mere bestemmende led for det 

 hele Kjøldrag. En saadan forudsætning kunde alene gjøres 

 gjeldende for det strøg inden Kjøldraget hvor det nævnte gra- 

 nitiske parti træder frem. Men Kjøldraget breder sig herfra 

 mod nord udover forholdsvis langt større strøg, og her er der 

 alene at paavise helt underordnede og spredte granitiske smaa 

 partier. Der synes saaledes i det hele at være liden grund til 



