Karl Pettersen. 433 



forbindelse over disse som sammenliængende fjelddxag. Land- 

 partiet fra Salten nordover maatte saaledes have dannet en rad 

 af flere paa liinanden følgende fjelddrag, som adskilte ved 

 meUemliggende dybe indsænkninger har skudt frem paa det 

 nærmeste parallel med Kjøldragets grændselinje, — det ene 

 altsaa udenfor det andet. Over de forskjellige her fremsprin- 

 gende halvøer vil der i regelen være tre saadanne hoveddrag at 

 paavise. Naar hensyn tåges til de glidende ismassers udgra- 

 vende evne, vilde der antagelig intet være til hinder for at 

 forudsætte at ismasser, der gled ned fra et højfjeldsparti over 

 skraaninger, der seet i det store altid førte ned til samme side, 

 maatte kunne udføre de mest storartede udgravninger — naar 

 de dertu hjemledes den fornødne tid. Vanskeligere vilde det 

 derimod vel blive at forståa, hvorledes flere paa hinanden føl- 

 gende fjelddrag derunder skulde kunne gjennemskjæres trans- 

 versalt saaledes at der dannedes sammenhængende fjordløb. De 

 fra fjeldhøjderne ned til de longitudinale indsænkninger ned- 

 skudte ismasser maatte enten glide frem over disse efter deres 

 længderetning eller naar denne nedgliden her mødte uover- 

 vindelig modstand, maatte selve indsænkningen udfyldes med is 

 i stadigt voxende maal. Haar disse ismasser vare voxede op 

 over højden af den første med Kjøldraget parallelt løbende høj- 

 ryg, kunde de saaledes højest fremskudte ismasser komme til at 

 skyves henover denne og videre vestover samnies afhæng — • 

 men i det hele og store taget kunde indlandsisen ikke deltage 

 i denne stadig fortsatte udgliden vestover, forinden samtlige 

 fjelddrag vare gjennemskaarne. Fjorddannelsen kunde altsaa 

 her alene — som det synes — tænkes foregaaet saaledes, at de 

 ismasser, der skjød ned fra det nærmest kysten liggende fjeld- 

 drag, først dannede en liden fjord opimod fjelddragets ytre 

 afhæng, at saa fjelddragets højryg her blev gjennemgravet og 

 jevnet tu en dybde, der nogenlunde svarede til bundhøjden i 

 den første longitudinale indsænkning og at fjorddannelsen saa- 

 ledes videre tråk sig in do ver herfra, gjennembrydende den ene 



