Karl Pettersen. 557 



Hulen ender ikke indad i fast væg men kniber sig lier 

 sammen til en tran^ rende. Hvor langt denne stikker ind i 

 fj eldet kunde ikke nærmere bestemmes. Mulighed var der for 

 at renden gjennemskjær bele asdraget, og at dens dagâbning 

 kunde være at gjenfinde ved asdragets østlige afhæng ved 

 sammes fod. 



Hulen stryger efter en på det nærmeste lige linje indover 

 efter retningen fra SSV til NNO. Den beider langsomt ind- 

 over — alene på et sted (ved punkt a fig. 1 og 2) falder gulvet 

 i ét sæt med omkring 6'. Gulvet ligger i hulens inderste af- 

 slutning 40' under dagåbningen. 



Omtrent i hulens midte skjær en sidegang sig indover fra 

 den vestre side med en udmunding mod bovedgangen, der ligger 

 flere fod over dennes gulv. Sidegangen, der gjennom en længde 

 af 400' stryger frem efter en pa det nærmeste lige retning under 

 en vinkel med bovedgangens retningslinje af 50*^, gjør ber en 

 svingning og løber nu gjennem en strækning af omkring 160' 

 efter en med bovedgangen parallel retning. Sidegangen bar så- 

 ledes en samlet længde af 560' og er altså omkring 100' læn- 

 gere end bovedgangen. Sidegangen afsluttes indad i fast fjeld 

 og danner ber en forholdsvis ret rummelig hal. 



Medens bovedgangen som nævnt stadig falder indover, 

 stiger derimod sidegangen fra dens udmunding indover temmelig 

 stærkt indtil omkring den linje, hvor den nævnte afbøjning 

 finder sted. Ved denne linje ligger gulvet 74' over boved- 

 gangens dagåbning og 66' over sidegangens udmunding. Stig- 

 ningen på disse første 400' sker således efter forholdet 1 : 6. 

 Ved dette punkt falder gulvet i et temmelig stejlt sæt med 

 omkring 6' og herfra stadig og langsomt indad til dens afslut- 

 ning. Her ligger bunden omtrent 54' over dagåbningen eller 

 46' over sidegangens udmunding. 



Sidegangen bar en gjennemsnitlig bredde af omkring 10' — 

 i dens inderste afdeling kan den voxe op til omkring 18'. 



