2 J. M. Norman. 



tale, nemlig i præstegj eldene Støren, Stod, Sn aas en, Over- 

 il al den, den nedre del af Grong og delvis Vefsen, eller 

 fuldstændig kontinentale i præstegjeldene Holtaalen, Li- 

 erne, hvilket sidste endog ligger paa østsiden af fjeldryggen 

 mellem Norge og Sverige, den øvre del af Grong. 



Efter min opfatning maa et lands plantegeografi sætte sig 

 som maal at kunne kartlægge hver enkelt karplantes hele 

 udbredning. Men enhver kartlægning maa støtte sig til be- 

 stemte, mere begrændsede og kontrolerbare fakta, og kan ikke 

 lade sig nøie med summariske angivelser, der desuden er 

 mere end ønskeligt afhængige af den subjektive opfatning. 

 Med andre ord kartlægningen maa funderes paa et tilstræk- 

 keligt antal af over det angjeldende gebet nogenlunde jævnt 

 fordelte speciallokaliteter, og det lige meget, hvad enten det 

 gjelder sjeldnere eller almindelige planter. Just disse sidste, 

 som har et mere kontinuerligt udbredningsomraade, men 

 hvoraf dog den større flerhed i et land som Norge er sjeldne 

 eller mangler fuldstændig inden større eller mindre strøg af 

 gebetet, er efter min anskuelse, som jeg allerede søgte at 

 gjøre gjeldende i aaret 1855 i en af handling*) om vor vesten- 

 fjeldske kystflora, af en ganske særdeles interesse. 



De undersøgelser, som jeg her forelægger som en lille 

 begyndelse til speciallokaliter for enkelte dele af det norden- 

 fjeldske, er af en dobbelt grund meget ufuldstændige. For 

 det første er en stor del vækster aldeles eller strøgvis forbi- 

 gaaede, fordi de ikke har været tilstrækkelig udviklede til 

 at kunne bemærkes eller skilles fra nærstaaende arter til den 

 aarstid, hvorpaa undersøgelserne er foretagne. Navnlig gjel 

 der dette saa godt som alle Atripliees, den større del Hiera- 

 cia, adskillige Gramineer, Carices, enkelte ukrudplanter og 

 vandplanterne. De høiere fjeldregioner er næsten fuldstændig 

 forbigaaede, fordi de mestendels har været snedækkede. Der- 



•) Nyt Magazin for Naturvidenskaberne Bd. VIII pag. 249 flg. 



