Om karplanternes udbredning i det nordenfj. Norge. 185 



ganske er beklædt med en eng af den, hvilket forsommeren 

 1882, da alle saadanne laa fuldstændig udtørrede efter en 

 langvarig og stærk tørke, bød god anledning til at iagttage. 

 2. Nitella opaca Ag. S n a a s e n : i Snaasenvand ved 

 Sem. 



Vil man, støttet til de foranstaaende speciallokaliteter, 

 sammenligne udbredningsforholdene hos de planter, som 

 ikke kan antages at være forbigaaede i nogen større ud- 

 strækning, vil man finde, at disse forholde selv hos de vidt 

 udbredte arter, de saa kaldte almindelige, tildels gestalter sig 

 meget ulige. Flere af disse planter synes nemlig ganske at 

 mangle eller ialfald at være meget sjeldne, nogle kun i de 

 strengt kontinentale egne eller ogsaa tillige i de subkonti- 

 nentale, andre i de mere eller mindre litorale, atter andre 

 baade i de strengt kontinentale og i de yderligt iitorale. 

 Men denne deres udbredningsomraades begrænsning indad 

 mod indlandet eller udåd mod havet til, holder sig ikke hos 

 alle uforandret under plantens fremadskriden fra syd mod 

 nord, men undergaar derimod, hos nogle arter tidligere, hos 

 andre sildigere, en større eller mindre forandring i denne 

 henseende. Paa denne maade fremkommer en mængde vari- 

 ationer af udbredningsomraadets begrændsning. Samtidig 

 vil man bemærke, at plantens større eller mindre hyppighed 

 og større eller mindre masseoptræden ikke sjelden er kjen- 

 delig ulig ikke blot mellem de forskjellige alraindeligere 

 arter indbyrdes, men ogsaa i de forskjellige egne inden en 

 og samme arts udbredningsomraade. 



For tiden er imidlertid det foreliggende material ikke 

 vel egnet til at kunne give nogen mere præeis, paa tilstræk- 



