Bidrag til de norske kyststrøgs geologi. 333 



træder dog her i det hele mindre karakteristisk udpræget end 

 tilfældet er efter kyststrækningens søndenfor liggende strøg. 



Denne afdeling optræder som forherskende bygningsled 

 inden Langsfjordsdragets vestlige mod Øxfjorden grændsende 

 parti, bygger fremdeles den nordlige del af Central-partiet, 

 hvor den træder frem i et bredere bælte, og træder endvidere 

 frem som smalere baandstriber i de lavest liggende niveauer 

 langs efter Bergsfjordens østlige side. Efter halvøens vest- 

 lige hovedparti optræder den i bredere belter over de smaa 

 halvøer paa begge sider af Frakfjord ligesom ogsaa langs 

 efter Kvænangen. 



Den store ø Silden, der skyder op i Bergsfjordens gab, 

 er for en væsentlig del bygget af gneisartede lagrækker. 



Med hensyn til lagstillingen, saa bøjer denne sig inden 

 Centralpartiet, hvor der i saa henseende har været anledning 

 til at gjøre forskjellige aflæsninger, efter kystlinjerne og 

 efter de i orografisk henseende mere bestemmende fjordind- 

 skjæringer. Faldvinkelen er i regelen stejl — 60 til 70°, 

 med indskyden snart ind mod land snart ud fra samme. 

 Gneisen optræder paa mangfoldige steder i umiddelbar kon- 

 takt med gabbroen. 



Gneisafdelingen er antagelig af laurentisk alder. ^ 



ß. Tromsø g 1 i m m e r s k i f e r g r u p p e. 



Lagrækker af tyndlaget kvartsitisk glimmerskifer, der 

 ofte skyde frem under stærke foldninger, bygger fjeldgrun- 

 den over de ytre længst mod nord fremspringende partier af 

 de to smaa halvøer paa begge siden af Frakfjord De inde- 

 sluite 1 henhold til de hidtil gjorte aflæsninger ikke kalk- 

 stensindlejninger. For tiden lader det sig vistnok ikke med 

 mere bestemthed afgjøre, om disse skulle være at indordne 

 under anden Tromsø glimmerskifer eller maaske ind under 

 Dividalsgruppen. Foreløbig opføres disse lagrækker under 

 glimmerskifer-gruppen. 



