Bidrag til de norske kyststrøgs geologi. 353 



at stikke frem pladeformede masser af indtil 25 ctm. tykkelse 

 af en storkornet granitartet sten, sammensat af lys feldspath 

 med kvarts. 



Forholdene ere i saa henseende ogsaa her saa vekslende, 

 at man nok kan komme i tvivl med hensyn til fastsættelsen 

 af det gjensidige aldersforhold mellem gneisen og gneis- 

 graniten paa den ene side og gabbroen paa den anden. 



Fig 6. Profil fra^Hasvaag op over Navern, — en fjeld- 

 højde, der stiger op lige i nærheden af Hasvik. 



a. glimmergneis med vestligt fald. Længere frem gaar 

 glimmergneisen over til en granatgneis, der i meget 

 ligner granatgneisen paa Seiland uden dog. at optræde 

 saa typisk udpræget som denne. 



b. den mørke amfibolitiske gabbro. 



Ved nes mod indbøjning til Hasfjord optræder en 

 granit-gneis, rigt indfældt med store røde granater, gjennem- 

 sat af klumpformige partier af en renere granitisk sten med 

 Orthoklas som forherskende bestanddel. 



Langholmen (Flatø) er bygget af gneislag, der efter 

 holmens sydlige del viser en øst-vestlig strøgretning med 

 nordligt fald, medens strøgretningen længere nordefter svin- 

 ger om til nord-sydlig med vertikal lagstilling. 



Fig. 7. Profil fra bunden af Hasfjord over til Bredvik- 

 botn. 



a. gneis, — tildels amfibolitisk med overgang til en syenit- 

 artet sten. 



b. et større gabbrofelt, der herfra antagelig staar i sam- 

 menhængende forbindelse med gabbroen om Hasvik (og 

 Naverns gabbro). 



c. ved øverstliggende ijeldvand, — hvortra bøjes ned til 

 Bredvikbotu — gneis-grauit, strøgretning 30 à 40°. 



d. laget gneis, tildels gneis-granitisk, strøgretning 30 à 40° 

 med nordvestligt fald. 



e.ogf. opover top optræder gneisen flere gange i veksling 



Archiv for Mathematik og Naturvidenskab. 8 B. 2ô 



