4 Karl Pettersen. 



ling med kvartsitisk Skife^r. Fald stejlt østlig. Ved Gaarden 

 Junkerdal (i Bunden af Junkerdal omkring 600' o. H.) hentedes 

 følgende Profil opover Pjeldvæggen langs Dalens Nordside: 



a) Grranitisk Bergart. 



b) Umiddelbart over Grraniten mægtige Lagrækker af glind- 

 sende Skifer og Grrafit- Skifer (med sort Streg). Strøgretning 

 0— y. Fald 30° N. 



c) Derover en lysere Bergart, antagelig kvartsitisk Glimmer- 

 skifer. Grændseu meUem (b) og (c) tegner sig som en ret 

 skarpt begrændset Linje, der med Øjet kan følges efter 

 lange Strækninger. Fjeldvæggene ere her stejle og temme- 

 lig utilgjængelige, saa det ikke lykkedes mig at naa op til 

 denne Grændselinje. Den ligger antagelig i Højde af 

 adskillig over 1000' over Dalbunden. 



Det granitiske Parti (a) træder paa det her omhandlede 

 Sted frem mere underordnet men er dog utvivlsomt at opfatte som 

 en fremspringende Del af et mægtigt granitisk Felt, som bryder 

 frem langs Junkerdalens sj^dlige Side og herfra — for en væ- 

 sentlig Del byggende fjeldpartiet mellem Junkersdal og den 

 søndenfor liggende Løndal — skyder sig indover mod Rigs- 

 grændsen. 



y ej stien meUem Gaarden Junkersdal og Fjeldstuen Gradis 

 paa norsk Side af Rigsgrændsen fører langs Dalens sydlige Af- 

 hæld over dette granitiske Felt. Langs hele den nordlige Side 

 af Dalføret er den granitiske Undergrund dækket af flere tu- 

 sinde Fods mægtige Lagrækker af de over Junkerdal omhand- 

 lede skifordann eiser b) og c). 



Den granitiske Bergart er dels ren typisk rødlig Granit, 

 dels gaar den ogsaa over til laget Granit (Gneis- Granit) og 

 vexler hyppig med renere Gneisstrata. Skjønt i Regelen mere 

 typisk præget end den ejendommelige Gneis-Granit, der saa 

 udbredt bryder frem langs det nordlige Norges Kyststrøg, er 

 den dog hyppig saaledes indvævet med gneisartede Strata, at 

 Feltet i sin Helhed ingenlunde kan være at betegne som reut 



