Det nordlige Sveriges og Norges Geologi. 21 



bevarer et ensartet Præg. Et Profil opover de lave Aasrækker 

 langs Divielvens østlige Side viser Lagrækken nedenfra opad i 

 følgende Orden: 



1) Lerskifer med Lersten. Hvor Bergarten optræder mere 

 bestemt skifrig er Faldet svagt nordligt. Mægtigbeden af 

 denne Afdeling omkring 200' (63 m). 



2) En graa ofte sortagtig Kvartsskifer. Den mørke Farve er 

 at tilskrive en Indblanding af fint fordelt Kulstof Stenen 

 dannes af en tæt Kvarts og optræder med udpræget Skif- 

 righed i Lag fra et Par Linjer til en Tommes Tykkelse. 

 Stenen er stærkt spettet med rustbrune Pletter og Korn 

 af Jernoxydbydrat. 



Mægtigheden af denne Afdeling naar op til mellem 2 

 à 300'. 



3) derover Lagrækker af Lerglimmerskifer, glindsende Skifer, 



— ofte saa stærkt kulstofholdige, at de vise sort Streg 

 (Grafitskifer). Lerglimmerskifer eller den glindsende Skifer 

 kan vexle med Kvartsskifer i tykke Bænke, ligesom ogsaa 

 sort Haardskifer og kloritisk Skifer kan optræde beri 

 som underordnede Lag. I denne Afdeling træffes ikke saa 

 sjeldent ret mægtige Lidlejninger af en ejendommelig tæt 

 gulagtig brun Magnesia-Kalk. Lagstillingen er i det Hele 

 temmelig svævende og nærmer sig oftest Horizontalplanet. 



Mægtigbeden af denne Afdeling kan naa op til ca. 1400'. 

 Den breder sig ud over et forholdsvis ret anseligt Omraade 

 over den 17 à 2000' o. H. liggende vide Højfjeldsindsænk- 

 ning op imod Rigsgrændsen. Denne Højfjeldsindsænkning 

 fører fra Dividal sydover mod Alt-Yand og Lønnes-Javre, 



— hvilket sidste Vand i sin østlige Ende overskjæres af 

 Rigsgrændsen strax i Nærheden af Torne-Træsk. 



Ogsaa i denne Afdeling, der hyppig dækker en granitisk 

 Undergrund, træffes paa sine Steder Lag af Dividalens 

 røde Lerskifer. 



Skjønt det er umiskjendeligt, at Følgerækken i det Hele 



