Sukkerets Titrering i Menneskeurin. 79 



Jesuden ét Stof, der skulde åndes blandt de ubekjeudte Extrak- 

 tivstoffe). Men uagtet dette, angiver han en bestemt Sukkergehalt 

 for den normale Urin; Side 577, 1. c. siger han: «Die Menge des 

 Zuckers im normalen Harne beträgt ungefähr 0,1 pCt., so dass 

 also der Mensch im Tage mehr als 1 Grm. Zucker durch die 

 Nieren ausscheiden kann.» Vi have ikke fundet nogen Angi- 

 velse hos Kühne om den Methode, ved Hjælp af hvilken han 

 er kommen til dette Resultat, selvfølgeligen er det ikke opnaaet 

 ved Polarisation eller Gjæring, og man kan kun tænke sig, at 

 han har erholdt det ved omtrentlig Titrering med Fehlings 

 Yædske (enten uden videre eller efter at Urinsyren var udfældt). 

 Dette er efter al Sandsynlighed Tilfældet, thi titrerer man nor- 

 mal Urin, erholder man hyppigt en Gehalt paa reducerende 

 Substants, der ligger nær 0.1 pCt. (beregnet som Sukker). Nu 

 har dette Tal ikke længere nogen Betydning i Kühnes Forstand, 

 siden vi vide, at normal Urin enten ikke indeholder Sukker 

 eller ialfald en mindre Mængde end 0,01 pCt. (Seegen 1. c. 

 S. 230 og 239). Men det lærer os, at vi ikke uden videre ter 

 opfere de ved Titrering fundne Værdier i dyriske Vædsker 

 som Sukkergehalt. Cl. Bernard har bestemt Sukkermængden i 

 det for Æggehvide befriede Blod fra forskjellige Karprovindser 

 ved Titrering med Fehlings Vædske, ligesaa Pavy og Andre. 

 De saaledes fundne Tal sammenstilles nu sædvanligt simpelthen 

 som repræsenterende Sukker; dette er urigtigt; de bør betegnes 

 som Gehalt paa reducerende Substants, beregnet som Stikker. 

 Dette er nødvendigt, saalænge man ikke engang med Sikkerhed 

 ved, om, Sukkeret virkeligt danner den overveiende Mængde. 

 Den Ene af os har i Begyndelsen af Mai 1877 med Bistand af Hr. stud. 

 kem. Schmelck tilberedet et alkoholisk Extrakt af forskjellige Muskler (psoas, 

 iliacus internus, quadratus lumborum og de udvendige Abdominalmuskler) 

 fra en Diabetiker. Alkoholen afdestilleredes. Residuet opløstes i Vand, 

 affarvedes med Dyrkul og Kullene udvaskedes flere Gange. Det samlede 

 Vædskekvantum koncentreredes og belob sig til 200 kern. Det blev 

 nu titreret. Vi kjendte dengang endnu ikke specielt de væsentligste For- 

 dele ved Knapps Methode og iudskrænkede os til Bestemmelse med Fehlings 



