260 



H. G-eelmuyden. 



Paa hosstaaende Tegning 

 af Himmelkuglen erZ^Zenit, 

 P Nordpolen, altsaa de to 

 Storcirkler, der tegne sig 

 som to Diametre, Horizon- 

 ten ogÆkvator; endvidere 

 er <S F Ekliptiken, <S' Solens 

 Plads, F Vaar-Jevndøgns- 

 punktet og A det Punkt, 

 som svarer til Zodiakally- 

 sets Top, altsaa Buen SA 

 Spidsens Elongation = e. Er h Solens Høide, betragtet som 

 negativ under Horizonten, saa er ZÄ = 90° — Ä; er fremdeles 

 y den Vinkel PSV, som Solens Declinationscirkel danner 

 med Ekliptiken, k den parallaktiske Vinkel PS Z og æ? Punk- 

 tet A'b Høide over Horizonten, altsaa ZA = 90° — æ, saa giver 

 det sfæriske Triangel ZSA 



sin æ = cos (y — k) . cos h .sin e + sink . cos e (1) 



hvor y og k findes af de sfæriske Triangler VBS og PSZ, 

 nemlig 



cotg y = cos À . tg 6 (2) 



sin q) - sin h sin ô 



cos k = 



cos h cos Ô 



(3) 



naar A er Solens Længde, ô dens Declination, s Ekliptikens 

 Skraahed (23° 27') og cp Stedets Polhøide, j kunde naturlig- 

 vis ogsaa findes af Declinationen istedetfor af Længden, idet 



COS s 



Trianglet VBS giver sin ;/ = ^, men ovenstaaende Formel 



er bekvemmere ved Beregningen, saafremt man har en Al- 

 manak, som indeholder Solens Længde; dens Declination 

 findes i den almindelige Søkalender, 



Figuren gjelder for Vesthimmelen; for Morgen-Zodiakal- 

 lyset i Øst bliver alting uforandret, undtagen at cotg y skif- 



