Om Zodiakallyset. 261 



ter Fortegn, det vil sige, at man tager Siipplementvinkelen 

 til den Værdi af y, som ovenstaaende Ligning giver. 



Undersøgelsen af disse Formler viser, hvad man endnu 

 lettere tinder ved en umiddelbar geometrisk Betragtning, at 

 Høiden æ bliver størst, naar Ekliptiken danner den størst 

 mulige Vinkel med Horizonten. Indenfor Vendecirklerne kan 

 denne Vinkel stige til 90°, og den bedste Tid til lagttagelsen 

 al Zodiakallyset bliver altsaa de to Tider paa Aaret, da 

 Ekliptiken staar lodret paa Horizonten i det Øieblik, Solen 

 har Høiden (Dybden) h. Da isaafald Solens Verticalcirkel 

 falder sammen med Ekliptiken, saa bliver y - k, og Aarstiden 

 kan altsaa findes ved i de to Ligninger 



^ sin æ — sin A . sin d . cos s 

 cos k = =; ^ og sin y = ^ 



cos h . cos Ô r> r ^^g ^ 



at sætte 7 = fc og eliminere. Dette giver en kvadratisk Lig- 

 ning for sin å, hvoraf findes 



sin d = sin A . sin 9) ± cos h [/sin '^£ — sin ^'<p (4) 



For alle Polhøider mindre end s faaes altsaa to forskjellige 

 Declinationer; da nu Solen har hver Declination to Gange 

 om Aaret, saa faar man egentlig 4 Gange, hvor Ekliptiken 

 staar lodret paa Horizonten, naar Solens Høide er A; men det 

 sees let, at to af disse svare til Morgen-Zodiakallyset. Hvilke 

 to maa man vælge for Aftenlyset, som her betragtes, sees af 

 Lign. (2) og (3); er nemlig cos k positiv, altsaa ä; = ;/<:90°, 

 saa maa \ ligge mellem 270° og 90°, d. e. Declinationen ô 

 svarer til en Dag mellem 21de December og 21de Juni; hvis 

 derimod cos k er negativ, saa svarer d til en Dag mellem 

 21de Juni og 21de December. Da Betingelsen for, at cos k 

 skal være negativ, er sin «yx: sin â . sin 6, saa sees let, at 

 dette blot kan finde Sted i Nærheden af Ækvator. 



Det kan bemærkes, at i Lign. (4) er d den samme Funk- 

 tion af <7>, som ç) er af 5. 



Udenfor Vendecirklerne kan Ekliptiken ikke komme til 



