Om Zodiakallyset. 265 



ten af Marts ser Zodiakallyset høiere end under Ækvator i 

 det samme Tidsrum; derimod er Høiden omkring Minimums- 

 tiden (først i August) saa ringe, at det svage Lys fra Zodia- 

 kallysets Top neppe vil kunne trænge igjennem de tætte 

 nedre Luftlag. 



Den sidste Curve gjelder for 60° Bredde. Maximum, som 

 her indtræffer 28de Februar, er endnu nogenlunde betydeligt 

 (ca. 38° ved 70° Elongation). Derimod er der intet Minimum; 

 Curven stiger nemlig op fra Horizonten den 7de Oktober og 

 hæver sig siden temmelig raskt opover; men efter Maximums- 

 tiden 28de Februar daler den endnu hurtigere, indtil den 

 pludselig stopper den 27de April i en Høide af mellem 11 

 og 12 Grader. Gründen hertil er naturligvis den, at fra den 

 nævnte Datum begynder de lyse Nætter i den Forstand, at 

 Solens Dybde under Horizonten selv ved Midnat er mindre 

 end 16°. Et saadant Stoppepunkt vil Curven altid have fra 

 en Parallelcirkel paa Jorden, hvis Ækvatorhøide = 23° 27' + 16° 

 = 39° 27', altsaa fra 50° 33' Bredde og nordover. Ved 60° 

 Bredde er Zodiakallyset af denne Grund usynligt fra 27de 

 April til 15de August; ved 70° Bredde fra 30te Marts til 12te 

 September. 



En af Ordinaterne, nemlig gjennem Vaarjevndøgn, er 

 optrukket stærkere end de øvrige for tydeligt at vise, hvor- 

 meget bedre Zodiakallyset kan iagttages før end efter samme, 

 ikke alene fordi Maximum overalt falder tidligere, men ogsaa 

 fordi Curverne udenfor Vendecirklerne dale raskere paa den 

 etterfølgende end de stige paa den forangaaende Side. Saa- 

 ledes falder Stoppepunktet for 60° Bredde paa den 27de April 

 eller 58 Dage efter Maximum; men den samme Høide 11°,5 

 var paa den opstigende Side naaet den 22de November, hvil- 

 ket er 98 Dage før Maximum, altsaa hele 40 Dages Forskjel. 

 Der er endnu en anden Grund til at Zodiakallyset bliver 

 mindre fremtrædende efter Vaarjevndøgn, nemlig at det da 

 begynder at flyde sammen med Melkeveien og dens Udløbere 



