276 H. Greelmuyden. 



i et Belte af 40° Bredde paa begge Sider af Ekliptiken, som 

 paa den øvrige Del af Himmelen. Ved at benytte den vir- 

 kelig stedfindende Fordeling af de 77 Inclinationer vilde 

 man have faaet endnu noget større Overvegt omkring Eklip- 

 tiken, men af den ovennævnte Grund antages den theoretiske 

 jevne Fordeling at komme Sandheden nærmere. Vistnok kan 

 det antages, at der ogsaa af Kometer med kort Omløbstid 

 tindes flere endnu uopdagede, men da de, netop paa Grund 

 af de smaa Inclinationer, ikke have saa let for at slippe ube- 

 mærket forbi, vil det dog være Tilfældet med forholdsvis 

 færre af dem end af de øvrige. I alle Tilfælde ere Tallene 

 i 6te Spalte for de smaa Inclinationer snarere for smaa end 

 for store. 



Efter dette synes det altsaa at være Umagen værdt at 

 undersøge, hvorledes Meteoriterne med kort Omløbstid maa 

 være fordelte, nu ikke mere omkring Ekliptiken (eller et nær- 

 liggende Fællesplan for hele Planetsystemet) men i forskjel- 

 lige Afstande fra Solen, og dernæst, hvorledes det af dem 

 reflekterede Sollys vil vise sig for os paa Jorden. Da vi 

 ikke kjende Bauerne for hver enkelt Meteorit paa samme 

 Maade som for hver enkelt Komet, kan man heller ikke be- 

 handle dem paa samme Maade; men deres overordentlig store 

 Mængde gjør det tilladeligt at tage dem en bloc. 



Den Gruppe af Kometer, som frembringer det store Antal 

 Apparitioner i Dyrekredseu, har en Eiendommelighed, som 

 strax springer i Øinene. Følgende Oversigt over disse, ord- 

 nede efter Omløbstiden (T) giver deres største og mindste 

 Afstand {Q og q) fra Solen, naar Jordens Afstand = 1. 



