284 



H. G-eelmuyden. 



Kugleformen ; men selv for de uregelmæssige kan man, lige- 

 overfor det, som her er Spørgsmaal om, antage Kuglen som 

 en gjennemsnitlig Form, da en Meteorit med uregelmæssig 

 Overflade i en Stilling vilde reflektere mere, i en anden min- 

 dre Lys, end om den havde været kugleformet. Man kan 

 derfor uden Betænkning anvende den saakaldte Lamberts 

 Formel for Lysstyrken af en solbelyst Kugle, hvilken grunder 

 sig derpaa, at hvert Element af Kuglen modtager Lys i For- 

 hold til dets apparente Størrelse, seet fra Solen, og udsender 

 Lys i Forhold til dets apparente Størrelse, seet fra Jorden. 

 Kaldes altsaa, som før, Afstanden fra Solen r, og Fasevinke- 

 len a, saa er, paa en Constant nær, 



G- 



sin a 



a . cos a 



r^p^ 



Dette kan altsaa indsættes i 

 ovenstaaende Ligning tilligemed 

 Værdien af D efter Lign. I eller 

 IL Imidlertid vil man for de 

 Afstande, som her kan blive 

 Spørgsmaal om, kunne nøie sig 

 med den ovenfor fundne Tilnær- 

 melse, at Tætheden er omvendt 

 proportional med Kvadratroden af Afstanden. Man faar da 

 C sin a — or cos « ^j. ^ sin a — « cos ar 



^.na — a COS « 2 , C 



dl^:r^. 2—2 .p^dp=.r-^. 



Yr ^ P yr 



Nu sees af Figuren, hvor Ä er Solen, J Jorden og M Ele- 

 mentet af Meteoriter, at 



sin e sin (a — e) 



sm a 



sm a 



= COS e — cotg a . sm e 



altsaa éZo= - — ^-.d«, naar a vælges til Variabel istedetfor 

 ' sin -« 



p. Indsættes dette, faaes 



