304 Worm Miiller og I. Hagen. 



ske Vædsker. Man behøvede blot at frafiltrere Bundfaldet, op- 

 løse det i en Syre og nu paa forskjellige Maader paavise Suk- 

 keret. Bundfaldets ringe Holdbarhed vilde, naar man udfierte 

 Operationen hurtigt og i Kulden, vistnok ikke volde uogen 

 uovervindelig Vanskelighed ; derimod er det Faktum, at selv et 

 meget stort Overskud af Kobberoxydhydrat ikke formaar at rive 

 alt Sukker med ved Udfældningen, nok for at vise, at Metho- 

 den er uanvendeKg i dette Øiemed. 



Slutning og Resume. Druesukker, tilsat Opløsninger af 

 Kohhervitriol og Alkali, de sidste i Ækvivalentforhold, rives 

 med i det dannede Bundfald og kan tildels udvadskes af sammme. 

 Bundfaldet indeholder ingen kemisk Forbindelse af Kobberoxyd- 

 hydrat med Sukker, men dekomponeres doggtildels let i fugtig 

 Tilstand. 



Sukkeret tilbageholdes ikke fuldstændigt i Bundfaldet, selv 

 om. man anvender et stort Overskud af Kobbervitriol og Alkali. 



§ 2. Om de af Hoppe-Seyler og Fileti angivne Forbindelser 

 af Druesukker med Kobberoxyd. 



Efter dette ville vi undersøge, om man overho vedet kj ender 

 nogen Forbindelse af Druesukker med Kobberoxyd. 



Hoppe-Seyler siger :^) «Eine wässrige Lösung von Trau- 

 benzucker löst reicblicli Aetzkalk auf, ebenso auch Kupferoxyd- 

 hydrat. Die dunkelblaue Flüssigkeit, die man durch Auflösen 

 von Kupferoxydhydrat in Traubenzuckerlösung erhält, ist jedoch 

 sehr zersetzlich, schon nach kurzem Stehen scheidet sich ein 

 gelbes oder rothes Pulver, Kupferoxydul, aus, während die -Lö- 

 sung sich entfärbt ; hierbei wird der Zucker oxydirt, indem Amei- 

 sensäure, Oxymalonsäure, vielleicht auch Essigsäure und ein dem 

 Dextrin ähnlicher Körper, entstehen,» og det samme gjentager 

 han i 4de Oplag, 1875, Side 122. For at kontrollere dette 

 have vi gjort følgende Forsøg: 



^) Handb. d. physioL- u. pathol.-chem. Anal. 3te Aufl. Berlin 1870. 

 S. 108. 



